Справа № 569/13564/24

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
відповідача ОСОБА_3 
представника відповідача ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 залоговий депозит у сумі 15000 грн; збитки, завдані порушенням зобов`язання, в сумі 259437,17 грн, моральну шкоду в сумі 100000 грн та понесені судові витрати. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 вересня 2023 року на підставі договору оренди приміщення, укладеного з ОСОБА_3 , прийняла в оренду приміщення магазину по АДРЕСА_1 для здійснення господарської діяльності. Разом з орендною платою нею було сплачено залоговий депозит у сумі 15000 грн, який підлягав поверненню протягом 48 год після підписання акта прийому-передачі (повернення) приміщення. 08 січня 2024 року договір оренди на підставі акта прийому-передачі приміщення було розірвано. Причиною розірвання договору оренди стало те, що 05 січня 2024 року о 23 год 26 хв відповідач без попередження припинив подачу електроенергії до приміщення магазину та унеможливив туди доступ, чим порушив умови договору. У зв`язку з його протиправними діями зазнала значних збитків через зіпсування продуктів харчування, що знаходилися в магазині. Оскільки відповідач чинив перешкоди їй у доступі до орендованого майна, лише 08 січня 2024 року у присутності працівників поліції отримала змогу дістатитися до орендованого приміщення та оглянути продукти харчування, котрі знаходилися в магазині. Через відсутність електроенергії протягом трьох діб більша частина продуктів харчування зіпсувалася. Через протиправну поведінку відповідача зазнала збитків, котрі полягають в зіпсутті товару через відімкнення електропостачання магазину та унеможливлення доступу до приміщення магазину. Загальна вартість збитків, що було завдано їй неправомірними діями відповідача, становить 259437,17 грн та складається з вартості зіпсованих продуктів та упущеної вигоди. Окрім того, відповідач всупереч умов договору не повернув їй сплачений залоговий депозит у сумі 15000 грн, чим порушив свої договірні зобов`язання. Враховуючи її страждання, що виникли у зв`язку з протиправними діями відповідача та призвели до змін усталого способу життя, стали причиною психічних і душевних страждань, моральну шкоду оцінює в розмвірі 100000 грн.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову мотивує тим, що між ним та позивачем дійсно було укладено договір оренди нежитлового приміщення від 13 вересня 2023 року. Орендоване майно було передане ним та прийняте позивачем без зауважень за актом приймання-передачі приміщення від 14 вересня 2023 року у стані 100 % готовності на початок роботи орендаря. Позивачем було сплачено залоговий депозит у розмірі 15000 грн та авансовий платіж за електроенергію у розмірі 10035 грн. Посилаючись на обставини незадовільної торгівлі та нестачі грошових коштів 05 грудня 2023 року під час чергового розрахунку позивачем було запропоновано зарахувати 10035 грн сплаченого авансового платежі за електроенергію від 19 жовтня 2023 року в рахунок фактичного платежу за використану електроенергію за період з 01 листопада 2023 року - 30 листопада 2023 року та в рахунок можливих майбутніх платежів, а сплачений залоговий депозит - в якості орендної плати за період з 03 грудня 2023 року по 03 січня 2024 року. Враховуючи скрутне фінансове положення позивача погодився та прийняв її пропозицію. Таким чином, станом на 05 грудня 2023 року авансовий платіж, сплачений позивачем за електроенергію, зменшився на величину фактичного платежу за використану електроенергію і склав 2512,50 грн (10035 грн - 7522,50 грн), а сплачений залоговий депозит зарахований в якості орендної плати за період з 03 грудня 2023 року по 03 січня 2024 року. У строк чергової проплати за договором оренди 05 січня 2024 року позивач на зустріч не з`явилась. 05 січня 2024 року ним було проінформовано позивача про необхідність внесення коштів за електроенергію шляхом надіслання повідомлення на її мобільний пристрій. Замість виконання своїх зобов`язань від відповідача надійшла відповідь, що приміщення буде здане протягом 14 днів за умовами укладеного договору і ніякого боргу у позивача на 05 січня 2024 року перед ним не існує. Оплату за електроенергію власними коштами на рахунок енергопостачальної компанії 05 січня 2024 року ним здійснено не було. 06 січня 2024 року позивач повідомила його про відсутність електропостачання у приміщенні. Ним негайно було перевірено електрощитову магазину та встановлено, що ввідний автомат увімкнено, а відсутність електроенергії пов`язана з несправністю, яка виникла, ймовірно, на трансформаторній підстанції, щитовій будинку або безпосередньо в орендованому позивачем приміщенні та не залежить від нього. Надав згоду позивачу у залученні електрика для встановлення причини відсутності світла, а у разі неусунення несправностей порадив звернутись до нього з офіційним листом. Висновок про самовільне припинення ним електропостачання 05 січня 2024 року о 23 год 26 хв та відсутність електроенергії у приміщенні протягом певного часу без встановлення об`єктивної причини зникнення світла було ухвалено позивачем на свій власний розсуд помилково. Твердження позивача про його проникнення у приміщення шляхом підбору ключів, замкнення його із середини, викрадення товару, перешкоджання у потраплянні до приміщення, створення інших перешкод тощо не підтверджено будь-якими доказами.
ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі на суму 15000 грн, заборгованість по комунальних платежах, зокрема за використану електроенергію в сумі 5646,54 грн, заборгованість за придбане торгове обладнання в сумі 13363 грн, компенсацію у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в розмірі 6816,53 грн.
В обгрунтування зустрічних позовних вимог покликається на те, що між ним та ОСОБА_1 укладено договір оренди нежитлового приміщення від 13 вересня 2023 року, який згідно з п.4.2 діє до 02 жовтня 2024 року. 07 січня 2024 року на його мобільний телефон у вайбер, всупереч п.8.4 договору, надійшов електронний лист відповідача від 06 січня 2024 року про дострокове розірвання договору оренди. Враховуючи неодноразові порушення з боку відповідача під час оренди приміщення, телефоном повідомив відповідача про свою згоду на розірвання договору. Відповідач 08 січня 2024 року при передачі йому приміщення створив умови (відсутність енергопостачання в приміщенні), які унеможливили перевірку технічного стану орендованого приміщення. В акті прийому-передачі приміщення від 08 січня 2024 року ним було зроблено виправлення та підписано без перевірки його технічного стану. Після цього приміщення було повернуто в присутності працівників поліції разом із ключами. 12 січня 2024 року, після відновлення електропостачання у приміщення, що виникло внаслідок самовільного втручання відповідача до інженерних мереж, ним було ініційовано перевірку його технічного стану за участю свідків. Виявлені недоліки було зафіксовано та усунуто власними силами, на відновлення стану повернутого приміщення знадобилося немало витраченого часу, коштів та сил. З наведених обставин вважає, що договір є припиненим з 07 лютого 2024 року. Загальна сума, яка підлягала оплаті відповідачем за договором оренди на дату його дострокового завершення, станом на 07 січня 2024 року складається з: 60000 грн орендної плати, 15000 грн залогового депозиту, 10035 грн авансового платежі зе електроенергію, 22255,58 грн фактичного платежу за використану електроенергію, 21000 грн платежу за придбане торгове обладнавння і сумарно становить 128290,58 грн, з яких залоговий депозит у сумі 15000 грн по закінченню договору підлягав поверненню відповідачу, а авансовий платіж за електроенергію в розмірі 10035 грн - врахуванню в оплату рахунків за використану електроенергію, і остаточно складає 103255,58 грн. Загальна сума коштів, отриманих від відповідача за договором оренди, становить 69246,04 грн та складається з: 45000 грн орендної плати, 16609,04 грн фактичного платежу за використану електроенергію, 7637 грн платежу за придбане торгове обладнання. Посилаючись на обставини незадовільної торгівлі та нестачі грошових коштів 05 грудня 2023 року при зустрічі відповідачем було запропоновано, всупереч укладеному договору, зарахувати 10035 грн сплаченого авансового платежі за електроенергію від 19 жовтня 2023 року в рахунок фактичного платежу за використану електроенергію за період з 01 листопада 2023 року - 30 листопада 2023 року та в рахунок можливих майбутніх платежів, а сплачений 13 вересня 2023 року залоговий депозит в якості орендної плати за період з 03 грудня 2023 року по 03 січня 2024 року. Враховуючи скрутне фінансове положення відповідача погодився та прийняв її пропозицію. Таким чином, станом на 05 грудня 2023 року авансовий платіж, сплачений відповідачем за електроенергію 19 жовтня 2023 року, зменшився на величину фактичного платежу за використану електроенергію за період з 01 листопада 2023 року по 30 листопада 2023 року і склав 2512,50 грн (10035 - 7522,50), а сплачений залоговий депозит було зараховано в якості орендної плати за період з 03 грудня 2023 року по 03 січня 2024 року. Станом на 30 вересня 2024 року у відповідача за договором оренди виникла заборгованість у розмірі 40826,07 грн, а саме: по орендній платі в розмірі 15000 грн, фактичного платежу за використану електроенергію в сумі 5646,54 грн, платежу за придбане торгове обладнання в розмірі 13363 грн, компенсація в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в розмірі 6816,53 грн.
У відзиві на зустрічну позовну заяву представник ОСОБА_1 , адвокат Бруснік І.А., просить відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог. Заперечення проти зустрічного позову мотивує тим, що причиною розірвання договору оренди приміщення від 13 вересня 2023 року стало те, що 05 січня 2024 року о 23 год 26 хв орендодавець без попередлження припинив подачу електроенергії до приміщення магазину та унеможливив туди доступ орендаря, чим порушив умови договору. В акті прийому-передачі приміщення від 08 січня 2024 ркоу відсутні зауваження ОСОБА_3 щодо стану приміщення, а також претензії щодо невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань по оплаті. На вимогу ОСОБА_3 всі платежі за договором оренди позивач здійснювала на підставі його записів щомісяця в готівковій формі в приміщенні орендованого магазину, свідками чого були продавці. Зокрема, у вересні 2023 року оплатила: залоговий депозит 15000 грн, авансовий депозит за електроенергію 10035 грн; в жовтні 2023 року - оренда 15000 грн (за жовтень), комунальні послуги за вересень 869,80 грн; в листопаді 2023 року - оренда 15000 грн (за листопад), комунальні послуги за жовтень 7582 грн; в грудні 2023 року - оренда 15000 грн (за грудень), комунальні послуги за листопад 8583 грн. Всі оплати здійснювалися вчасно кожного 2-го числа поточного місяця згідно показів лічильника по факту, а також по записах на окремих шматочках паперу, які ОСОБА_3 писав щомісяця від руки. Оплати здійснювалися готівкою з рук в руки у складському приміщенні, оскільки ОСОБА_3 категорично заперечував отримання коштів на банківську карту. Жодних розмов щодо використання залогового депозиту та авансового платежу за електроенергію в рахунок оплати оренди та за спожиту електроенергію не було. Оскліьки всі платежі робилися вчасно, заборгованості не було. Розписки, які надає ОСОБА_3 , робилися ним власноруч, їх оригінали знаходяться в нього, що не може свідчити про їх достовірність. 06 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 стосовно відключення електроенергії в орендованому приміщенні, на що отримала відповідь, що світло вимкнуло ТОВ "РОЕК" за несвоєчасну сплату за електроенергію. ОСОБА_1 телефонувала голові правління ОСББ, оскільки освітлення орендованого приміщення напряму зв`язане з щитовою будинку, на що останній повідомив, що все працює і ніяких відключень чи аварійно-технічних збоїв у будинку не було. ОСОБА_3 не давав свого погодження у залученні електрика щодо з`ясування обставин, він взагалі не відповідав на дзвінки. 07 січня 2024 року ОСОБА_1 приїхала до орендованого приміщення з метою продовження використання його для провадження підприємницької діяльності, однак до приміщення потрапити не змогла, оскільки з внутрішньої сторони дверей магазину в серцевині замка знаходився ключ, котрий заважав відімкнути замок. Зателефонувала до ОСОБА_3 та повідомила про вказані обставини, а також зателефонувала на лінію 102. ОСОБА_3 не відреагував на її дзвінки і повідомив, що його немає на місці. 08 січня 2024 року до приміщення орендованого магазину ОСОБА_1 було викликано працівників для примусового відкривання вхідних дверей магазину. Лише після цього в присутності працівників поліції змогла потрапити в приміщення магазину. Надалі в магазин приїхав ОСОБА_3 та заявив, що в його приміщенні здійснюється крадіжка. 
У відповіді на відзив ОСОБА_3 зазначив, що перебування ОСОБА_1 або її представників у приміщенні 05 січня 2024 року спростовує твердження про його там перебування та неможливість потрапити до приміщення, а також доводить, що припинення електропостачання було здійснено за безпосередньої участі ОСОБА_1 або її представників. Акт прийому-передачі приміщення від 08 січня 2024 року свідчить виключно про передачу приміщення, так як речення про відсутність обопільних претензій з боку сторін викреслено. Оплату за послуги з утримання об`єкта орендованого нерухомого майна та вивезення твердих побутових відходів, прописаних в договорі оренди як окремий платіж виключно в безготівковій формі, ОСОБА_1 не проводилася. Реквізити його рахунку були відомі ОСОБА_1 і вона не потребувала додаткової його згоди для проведення оплат на банківську карту. Розписки про отримання коштів від ОСОБА_1 написані ним власноручно, адже отримуючи кошти в готівковій формі від відповідача замість прибуткового касового ордера, на якому не передбачено підпису платника, ним надавались розписки, які також не передбачають підпису іншої сторони, так як сам факт одержання платником розписки і свідчить про виконання ним своїх зобов`язань. Усна форма спілкування між сторонами укладеним договором оренди передбачена не була. 
Ухвалою від 07 серпня 2024 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою від 20 листопада 2024 року зустрічний позов суд прийняв до спільного розгляду з первісним та здійснив перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою від 02 квітня 2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, зустрічний позов не визнала. Додатково пояснила, що в орендованому приміщенні займалася господарською діяльністю з жовтня по грудень 2023 року. У жовтні почали з`являтися сумніви стосовно сум, які сплачувала відповідачу. Щомісячно платила за водопостачання, вивіз побутових відходів, прибирання території, але територію біля магазину ніхто не прибирав, з водоканалу приходили працівники та шукали власника приміщення через наявність заборгованості, хоча вона за послуги водопостачання платила відповідачу, голова ОСББ повідомив, що ніякого договору з відповідачем не підписано, бо він відмовляється його підписувати. В грудні 2023 року попросила відповідача надати чеки, які підтверджують здійснені ним оплати за комунальні послуги. ОСОБА_3 сказав, що чеків не дасть, але договори з комунальними підприємствами підписані. Повідомила 02 січня 2024 року відповідача під час зустрічі, що поки не покаже чеки, вона за комунальні послуги платити не буде. Відповідач на це почав погрожувати податковою перевіркою її діяльності і надалі на дзвінки не відповідав. 05 січня 2024 року відповідач надіслав смс з вимогою заплатити за водопостачання. О 22 год закрила магазин. О 22:40 год прийшло сповіщення про відсутність електроживлення. Разом з сетсрою та її чоловіком поїхали до магазину. Світла в магазині не було, хоча в приміщеннях навколо світилося. Доступу до щитової та лічильників не мала, оскільки вони знаходилися на частині приміщення відповідача. Зателефонувала до відповідача, але він на дзвінок не відповів. Наступного дня приїхала до магазину, але електроживлення не відновилося. Знову подзвонила до відповідача, він на дзвінок не відповів. Повідомила поліцію про факт відсутності електроенергії в приміщенні магазину. Працівники поліції подзвонили ОСОБА_3 , він приїхав, сказав, що в нього термінова зустріч, поїхав і не повернувся. Написала заяву про розірвання договору, зібрала продукти (ковбаси, молочні вироби, заморожені продукти, морозиво). 07 січня 2025 року з чоловіком, сестрою та її чоловіком знову приїхали до магазину, щоб забрати товар. Приміщення було закрите, в замку зсередини був ключ. Викликала поліцію, яка зафіксувала, що відкрити двері неможливо. 08 січня 2024 року приїхали з домовою службою і поліцією. Відкрили двері та встановили, що з внутрішньої сторони дверей був ключ у замку. Стали збирати речі, рахувати, але відповідач викликав поліцію вже на неї за крадіжку речей з його приміщення. Біля 17 години в присутності працівників поліції вона та відповідач підписали акт прийому-передачі приміщення. Торгове обладнання забрати з магазину не встигла. Домовленості про зарахування залогового депозиту в рахунок оплати за оренду з відповідачем не було. Зустрічалися з відповідачем кожного місяця 2 числа. Він скидав на вайбер показники лічильників, приносив на папірцях суми за світло, воду, ОСББ, сміття. Рахунків від комунальних підприємств відповідач їй не показував. Оплата проводилася лише в готівковій формі, чеків не надавав. Доказів, що відповідач чинив перешкоди у доступі до приміщення магазину, не має, але він власник приміщення, тому, очевидно, тільки він мав доступ до нього.
Відповідач позов не визнав, зустрічний позов підтримав. Додатково пояснив, що понесені позивачем збитки станом на 08 січня 2024 року суттєво завищені та не відповідають фактичним обставинам справи. Документально підтверджений позивачем залишок продуктів харчування на дату розірвання договору становить 4070,86 грн, з яких реалізований у торгівельній мережі товар складає 1283,28 грн, товар з простроченим терміном на суму 1969,21 грн, продукти, придбання яких підтверджено належним чином, на суму 818,37 грн. Витрати в розмірі 225508,84 грн понесені позивачем на придбання обладнання, введення його в експлуатацію, сплату податків, послуг бухгалтера, продавців, орендної плати, комунальних платежів, проведення поточних ремонтних робіт тощо, які не залежать від сторонніх чинників в ході здійснення господарської діяльності і які покладаються на будь-яук фізичну особу - підприємця. Його причетність до припинення енергопостачання до орендованого приміщення 05 січня 2024 року та зачинення його зсередини не підтверджується жодними доказами. Щодо зустрічних позовних вимог, то взаємовідносини між сторонами підтвержено документально наданими ним позивачу розписками про отримання коштів за оренду, торгове обладнання та комунальні платежі на загальну суму 69246,04 грн. При триваючій недоплаті позивача у розмірі 34009,54 грн, на яку відповідно до умов договору оренди ним заявлено компенсацію у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка на 05 червня 2026 року дорівнює 23917,22 грн, заборгованість позивача на дату розгляду справи складає 57926,76 грн. 
Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 13 вересня 2023 року між ОСОБА_3 , як орендодавцем, та ОСОБА_1 , як орендарем, укладений договір оренди приміщення (далі - договір оренди).
Відповідно до п.1.1 договору оренди, орендодавець надає, а орендар приймає у платне строкове користування (оренда) частину приміщення магазину без права суборенди, придатне для здійснення підприємницької діяльності, а саме для розташування магазину роздрібної торгівлі продуктами харчування з алкогольними напоями та тютюновими виробами. Адреса приміщення: АДРЕСА_1 (п.1.2 догвоору оренди). Загальна площа частини приміщення, що орендується - 105 кв.м (п.1.3 договору оренди).
Згідно з п.4 договору оренди, договір вважається укладеним з моменту підписання його тексту.
14 вересня 2023 року сторони договору оренди склали акт прийому-передачі приміщення (додаток № 2 до договору оренди приміщення), яким засвідчено передачу орендодавцем та прийняття орендарем приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у стані 100 % готовності на початок роботи оредаря за договором оренди від 13 вересня 2023 року, а також про відсутність обопільних претензій з боку сторін.
15 вересня 2023 року сторони договору оренди уклали акт купівлі-продажу обладнання (додаток № 4 до договору оренди приміщення), відповідно до якого орендодавець продав, а орендар придбав обладнання, що належить орендодавцю на праві приватної власності загальною вартістю 21000 грн. Обладнання придбане орендарем в розтермінування строком на 1 рік. При підписанні додатку орендарем сплачено 30 % вартості за придбане обладнання в сумі 6300 грн. Щомісячний платіж для остаточного розрахунку сплачується орендарем разом з орендною платою та становить 1337 грн щомісячно, включно по вересень 2024 року.
06 січня 2024 року ОСОБА_1 направила ОСОБА_3 повідомлення, що надалі продовження роботи "Magnit" і договору оренди приміщення проводитися не буде, з вимогою повернути борг у розмірі 15000 грн за невикористаний останній місяць оренли, проплата якого була здійснена напередодні як депозитний платіж.
08 січня 2024 року сторони склали акт прийому-передачі приміщення (додаток № 3 до договору оренди приміщення), яким засвідчено передачу орендарем та прийняття орендодавцем приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в справному стані. Вказаний акт також містить речення "Підписанням даного акту сторонами свідчить про відсутність претензій з боку сторін", яке закреслено. 
За змістом акта огляду приміщення магазину "Magnit" за адресою: АДРЕСА_1 від 12 січня 2024 року, складеного комісією у складі власника приміщення ОСОБА_3 , за участі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , приміщення потребує відновлювального ремонту, а саме відновлення схеми електричної мережі, з встановленням та відновленням розеток, ліквідуванням самовільно встановленого електричного обладнання (вимикача світла, автоматів захисту мережі) з приведенням у робочий стан та закріплення кабелів електричного живлення, заміну світильника аварійного освітлення; приміщення потребує генерального прибирання; приміщення потребує встановлення та закріплення самовільно демонтованих елементів батареї отоплення, часткової заміни пластикової вагонки, заміни віконного скла. Вказані недоліки являються суттєвими, для ліквідації яких знадобиться немало зусиль та витрат. На даний час оглянуте приміщення використовувати для будь-якої діяльності неможливо. Вказані недоліки виникли внаслідок експлуатації приміщення орендарем ОСОБА_1 , за укладеним договором оренди від 13 вересня 2023 року, яка прийняла його відповідно до додатку № 2 акту прийому-передачі приміщення без зауважень, у стані готовності 100 % на початок роботи орендаря. 
За інформацією Рівненського районного управління поліції, викладеною у листі № 208Аз/200/01-2024 від 02 липня 2024 року, 06 січня 2024 року о 12:26 зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що в період часу з 05 січня 2024 року по 06 січня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 невідома особа невідомим шляхом проникла до приміщення магазину Магніт, двері замкнені із середини та вимкнуте електропостачання; 07 січня 2024 року о 16:50 зі служби 102 надійшло повідомлення ОСОБА_1 про те, що в період часу з 03 січня 2024 року 18:00 год по 07 січня 2024 року 16:45 год з магазину "Магніт" викрадено торгове обладнання, товар на загальну суму 250000 грн, грошові кошти з каси в сумі 100000 грн, в крадіжці підозрює свого орендодавця ОСОБА_3 , зі слів заявниці останній до приміщення магазину проник вільним доступом (ймовірно підбором ключів до вхідних дверей); 08 січня 2024 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 08 січня 2024 року о 11:58 в магазині "Магніт" виник конфлікт з орендарями, котрі не впускають до приміщення. За вказаними фактами відкрито кримінальне провадження № 12024186010000348.
За повідомленням Рівненського районного управління поліції № 16918-2024 від 14 листопадла 2024 року, ОСОБА_3 не є учасником кримінального провадження № 12024186010000348 від 08 березня 2024 року.
Свідок ОСОБА_7 показав, що позивач (його дружина) у вересні 2023 року виявила бажання розпочати власну справу та винайняла приміщення у ОСОБА_3 для розміщення продуктового магазину. Працювала поки не виник конфлікт з відповідачем через те, що він не надавав квитанцій про сплату комунальних платежів. Комунальні послуги позивач оплачувала готівкою в сумі, яку відповідач писав на папірцях. Орендну плату також платила готівкою, ніяких розписок ОСОБА_3 не видавав. Електроенергія в приміщенні зникла 05 січня 2024 року, тому що, швидше за все, її відключив власник приміщення - відповідач. Електроенергії не було з 05 січня 2024 року до 08 січня 2024 року. 08 січня 2024 року забрали речі, бо до того не могли потрапити в магазин (двері були зачинені зсередини), та виїхали з приміщення. Дружина спілкувалася з відповідачем, щоб авансовий платіж за електроенергію використати як оплату за січень 2024 року, але 08 січня 2024 року договір було розірвано.
Свідок ОСОБА_8 показала, що з позивачем (сестрою) запланували відкрити продуктовий магазин, знайшли приміщення та почали працювати, але надалі в сестри виник конфлікт з відповідачем. Орендну плату та комунальні платежі сплачувала позивач готівкою відповідачу з рук в руки, очевидцем чого вона була. Спочатку ОСОБА_3 давав папірці, на яких було записано суми за ОСББ, електроенергію, вивіз сміття, а тоді приходив і позивач все оплачувала, ніяких документів про отримання коштів (розписок) відповідач не надавав. Фінансових проблем у грудні 2023 року сестра не мала і згоди на використання залогового депозиту в рахунок орендної плати не давала. Щодо комунальних послуг, то позивач дозволила брати кошти з авансового платежу за електроенергію, поки відповідач не надасть квитанції на підтвердження сплати ним комунальних платежів. Голова ОСББ повідомив сестру, що відповідач не платить внесків, бо з ним не укладений договір. Після того, як сестра стала вимагати підтвердження сплати відповідачем комунальних платежів, в тому числі на ОСББ, він став погрожувати податковими перевірками. 05 січня 2024 року після 22 год прийшло повідомлення, що відсутнє електроживлення в приміщенні. Приїхали разом з сестрою до магазину, світла не було, поставили об`єкт на охорону та поїхали. 06 січня 2024 року знову приїхали, але світла так і не було, стали рятувати продукти харчування, які швидко псуються. 07 січня 2024 року приїхали знову, але не змогли відкрити двері, бо з внутрішньої сторони у дверний замок був встановлоений сторонній предмет. 08 січня 2024 року викликали домову службу і поліцію, в присутності яких відкрили двері. З внутрішньої сторони в замковій щілині був ключ і ОСОБА_3 підтвердив, що це його ключ та забрав його.
Свідок ОСОБА_9 показав, що 05 січня 2024 року дружина ОСОБА_8 (сестра позивача) повідомила його, що треба їхати в магазин її сестри, бо пропала електроенергія. На місці з`ясували, що електроенергія в будинку була, ліхтар на дворі горів, а в самому приміщенні світла не було. Припускає, що хтось міг відключити електропостачання в приміщенні. Наступного дня приїхали забрати продукти, які швидко псуються. Телефонували відповідачу і 05 січня 2024 року, і на наступний день, але він не відповідав. На третій день вже не змогли потрапити у магазин, бо не можна було вставити ключ у замок. Наступного дня дівчата викликали домову службу і поліцію. Коли він приїхав до магазину, то двері вже були відчинені. Почали вивозити продукти, які можна було помістити в легкову машину. При цьому, ОСОБА_3 повідомив поліцію, що в його приміщенні здійснюється пограбування.
Свідок ОСОБА_5 показав, що перебуває у робочих стосунках з ОСОБА_3 06 січня 2024 року о 13:00 год ОСОБА_3 попросив його прийти до приміщення, бо на об`єкті виникла аварійна ситуація у зв`язку з відсутністю електропостачання. Він оглянув електрощитову і повідомив відповідача, що все справне і причина відсутності світла, мабуть, в приміщенні магазину Магніт. На вулиці побачив, що біля магазину Магніт стоїть машина, до якої загружають морозильну камеру. 08 січня 2024 року о 18:00 год до нього знову зателефонував ОСОБА_3 і попросив прийти у зв`язку із розірванням договору оренди. Він в цей час був за містом, а тому прийти не зміг. 12 січня 2024 року в присутності ОСОБА_3 та представника фірми "Шериф" оглянули магазин на предмет недоліків, які залишила після себе ОСОБА_1 . Були вирвані розетки, гофротруба вирвана з підлоги, поперерізувані дроти, батарея опалення розкрита, плінтус відірваний, кабелі Інтернету відірвані, скло поколоте, фарба розлита, поцарапане підвіконня, багато сміття. Почав з`єднувати дроти, підключати розетки, лампочки. Коли все з`єднав світло запрацювало. Припускає, що аварійна ситуація склалася через втручання сторонніх осіб у електричну мережу - невідомі особи вирвали кабель з-під плінтуса, роз`єднали його і пообрубували дроти в технічному приміщенні. Електрощитова знаходиться в окремому приміщенні, ключ від якого у ОСОБА_3 . Ключ від електрощитової залишав у коморі, а ключ від комори лишав відповідачу. Замок до вхідних дверей магазину Магніт ремонтувався двічі - перед тим, як орендар мала заїхати, та після того, як вона виїхала. Замок був у зношеному стані. Двері до магазину можна було захлопнути ззовні, якщо зсередини встановлений ключ.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За положеннями ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором (ч.1, 2 ст.623 ЦК України).
Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
За нормами ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч.3 ст.653 ЦК України).
Згідно зі ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Статтею 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.
Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
За приписами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За загальними підставами цивільно-правової відповідальності для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
За приписами ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з п.4.2 укладеного між сторонами договору оренди, термін дії цього договору - до 02 жовтня 2024 року.
Відповідно до п.4.1 договору оренди, договір припиняється в разі закінчення терміну, на який його було укладено; банкрутства орендаря; смерті орендаря або орендодавця; несвоєчасної орендної плати.
Договір може бути розірвано за погодженням сторін (п.4.1 договору оренди).
Згідно з п.4.3 договору оренди, на вимогу однієї зі сторін договір оренди може бути достроково розірвано лише за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань. Договір може бути припинений достроково на вимогу орендодавця у випадках, якщо орендар: користується приміщенням не у відповідності до договору; навмисно погіршує стан приміщення; порушує режим роботи; не здійснює орендних та авансових платежів на протязі 2-х днів з дня закінчення строку платежу. Договір може бути припинений достроково на вимогу орендаря у випадках, якщо: орендодавець не виконує обов`язків по договору.
Суд встановив, що жодна зі сторін договору оренди в порядку, передбаченому п.4.3 договору оренди, не зверталамся до суду із вимогою про достркоове розірвання договору з підстав, визначених п.4.3.1 та п.4.3.2 договору оренди. Не заявлено таких вимог і у цій справі.
06 січня 2024 року орендар ОСОБА_1 направила орендодавцю ОСОБА_3 повідомлення про припинення договору оренди, на що відповідач погодився.
08 січня 2024 року сторони договору оренди склали акт прийому-передачі приміщення, позивач звільнила приміщення та припинила здійснення в ньому своєї господарської діяльності. 
З огляду на вказані обставини, вирішуючи спір між сторонами суд виходить з того, що спірний договір оренди розірваний 08 січня 2024 року за погодженням сторін.
Відповідно до п.2.1 договору оренди, орендна плата за користування приміщенням встановлюється в грошовій формі. Розмір щомісячної орендної плати складає 15000 грн та може бути змінений за домовленістю сторін з урахуванням індексу інфляції не частіше одного разу на рік, починаючи з 02 жовтня 2024 року. При підписанні договору орендна плата сплачується орендодавцю в готівковій формі за перший календарний місяць. Разом з орендною платою орендар сплачує орендодавцю залоговий депозит у розмірі 100 % вартості орендної плати. Залоговий депозит являється гарантією усунення можливих недоліків орендарем, які можуть виникнути в процесі оренди, та передачі приміщення у придатному стані по закінченню укладеного договору за відповідним актом. Залоговий депозит не може бути використаний орендарем в якості орендної плати за будь-який місяць оренди. Після підписання акта прийому-передачі (повернення) приміщення залоговий депозит підлягає поверненню на рахунок орендаря протягом 48 годин, окрім як за грубе порушення умов укладеного договору.
Оскільки розрахунки між сторонами проводилися в готівковій формі без документального оформлення, суд бере до уваги визнані сторонами обставини у заявах по суті справи.
Відповідач визнав, що отримав від позивача залоговий депозит у сумі 15000 грн в момент підписання договору оренди.
Враховуючи, що 08 січня 2024 року сторони підписали акт прийому-передачі (повернення) приміщення, залоговий депозит підлягав поверненню на рахунок орендаря (позивача) прготягом 48 годин, однак відповідачем не повернутий.
Суд також звертає увагу, що відповідно до підписаного сторонами акта прийому-передачі приміщення від 08 січня 2024 року приміщення передано в придатному стані. 
Доводи відповідача про відсутність у нього можливості оглянути приміщення суд до уваги не бере. Передача приміщення відбувалася в присутності працівників поліції та позивача, доступ до приміщення відповідач мав протягом світлового дня і ніщо не перешкоджало йому оглянути приміщення та зафіксувати його стан. Твердження відповідача, що саме позивач створила умови, за яких він не мав можливості оглянути приміщення (відсутність електропостачання до приміщення) грунтуються гна припущеннях останнього, а тому не заслуговують на увагу. 
Акт огляду приміщення магазину від 12 січня 2024 року складений після розірвання договору оренди (08 січня 2024 року) у відсутності позивача (орендаря) та без попереднього повідомлення її про огляд приміщення. 
Відповідач до відзиву на позовну заяву додав ксерокопію розписки від 05 грудня 2023 року, за змістом якої він не заперечує в зарахуванні залогового депозиту на користь ОСОБА_1 в якості орендної плати з 03.12.23 р. по 03.01.24 р. 
За положеннями ст.95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
Надана відповідачем розписка (без назви) від 05 грудня 2023 року містить лише підпис відповідача. Позивач наявність в неї оригіналу розписки заперечує, як і факт її отримання від відповідача. Оскільки копія розписки не засвідчена належним чином і оригінал такого письмового доказу суду не надано, суд ен бере до уваги розписку відповідача від 05 грудня 2023 року.
Враховуючи, що залоговий депозит у сумі 15000 грн відповідач позивачу після підписання акта прийому-передачі (повернення) приміщення не повернув, позовну вимогу про стягнення залогового депозиту належить задовольнити. 
Обгрунтовуючи вимогу про стягнення з відповідача збитків, завданих порушенням зобов`язання, в сумі 259437,17 грн та моральної шкоди в смуі 100000 грн позивач покликається на те, що ОСОБА_3 05 січня 2024 року без попередження припинив подачу електроенергії до приміщення магазину та унеможливив доступ до нього.
Однак, доказів на підтвердження припинення з 05 січня 2024 року електропостачання до приміщення магазину та унеможливлення з 07 січня 2023 року доступу до приміщення саме відповідачем суду не надано.
Лист Рівненського районного управління поліції № 208Аз/200/01-2024 від 02 липня 2024 року свідчить про звернення позивача з повідомленням на лінію 102 про проникнення до магазину невідомої особи. При цьому в своїх повідомленнях ОСОБА_1 зазначає різні дати вчинення протиправних дій.
Зокрема, 06 січня 2024 року позивач повідомила на лінію 102, що двері замкнені із середини та вимкнуте електропостачання у період часу з 05 січня 2024 року до 06 січня 2024 року, хоча в судовому засіданні позивач пояснила, що мала доступ до приміщення як 05 січня 2024 року, так і 06 січня 2024 року, а відкрити двері до магазину не змогла 07 січня 2024 року. 07 січня 2024 року позивач повідомила на лінію 102, що у період з 03 січня 2023 року до 07 січня 2023 року з магазину викрадено торгове обладнання, товар на загальну суму 250000 грн, грошові кошти з каси в сумі 100000 грн, в чому підозрює орендодавця ОСОБА_3 , хоча в цей період в неї був доступ до приміщення і в судовому засіданні позивач викрадення торгового обладнання, товару та грошових коштів з каси не підтвердила. 
Докази, що ОСОБА_3 є учасником кримінального провадження № 12024186010000348 від 08 березня 2024 року (свідком, підозрюваним чи обвинуваченим), у справі відсутні.
Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що висновок про причетність відповідача до припинення електроживлення магазину та унеможливлення доступу до нього зроблений ними з тих підстав, що останній є власником приміщення. 
Оскільки доводи позивача про припинення відповідачем електропостачання приміщення магазину та унеможливлення доступу до нього грунтуються лише на припущеннях, відсутні правові підстави для покладення на відповідача відповідальності за завдані позивачу збитки через зіпсування продуктів в магазині, так як причинного зв`язку між шкодою (збитками) та діями/бездіяльністю відповідача не доведено. З огляду на вказані обставини, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача збитків, завданих порушенням зобов`язання, в сумі 259437,17 грн та моральної шкоди в сумі 100000 грн (як похідної вимоги) належить відмовити.
З огляду на встановлені обставини позов ОСОБА_1 підлягає задовленню частково.
Щодо зустрічних позовних вимог суд зазначає таке.
Відповідач (позивач за зустрічним позовом) заявив вимогу про стягнення орендної плати за січень 2024 року, оскільки вважає договір припиненим з 07 лютого 2024 року, так як для відновлення стану повернутого приміщення знадобилося немало витраченого часу, коштів та сил. 
Суд встановив, що договір оренди розірваний між сторонами 08 січня 2024 року і з 09 січня 2024 року ОСОБА_1 приміщенням не користувалася, а отже, саме з 08 січня 2024 року припинилося зобов`язання позивача щодо сплати орендної плати за користування приміщенням.
Заборгованість позивача зі сплати орендної плати за період з 01 січня 2024 року до 08 січня 2024 року становить 3500 грн (15000 грн : 30 днів х 7 днів), а тому вимогу про стягнення заборгованості по орендній платі належить задовольнити частково.
На підтвердження розміру заборгованості за використану електроенергію відповідач надав фотознімки лічильників та квитанції про оплату послуг електропостачання від 20 жовтня 2023 року в сумі 16381,28 грн, від 16 листопада 2023 року в сумі 751,28 грн, від 21 грудня 2023 року в сумі 3604,58 грн, від 19 січня 2024 року в сумі 9183,52 грн, від 18 лютого 2024 року в сумі 4997,77 грн. 
Разом з тим, надані відповідачем докази не підтверджують обсяги спожитої в приміщенні магазину електроенергії за спірний період, оскільки фотознімки лічильників не містять дати їх створення. Щомісячних рахунків на оплату електроенергії із зазначенням обсягів спожитої електроенергії та суми до сплати ОСОБА_3 позивачу не надавав і в матеріалах справи такі докази відсутні. При цьому, відповідач не заперечував у судовому засіданні, що позивач (орендар) не мала самостійного доступу до лічильників електроенергії. Суд також звертає увагу, що належне відповідачу приміщення здане в оренду позивачу лише в частині площею 105 кв.м. Доказів, що здійснені відповідачем за квитанціями оплати за електроенергію стосуються саме орендованої частини приміщення (магазину), а не приміщення загалом, суду не надано.
Враховуючи, що наявність заборгованості ОСОБА_1 з оплати за використану електроенрегію не підтверджено достатніми доказами, у задоволення вимоги про стягнення заборгованості по комунальних платежах належить відмовити.
Відповідно до п.6.6 договору оренди, при намірі орендаря придбати торгове обладнання орендодавця, яке знаходиться в орендованому приміщенні, орендарю надається знижка у розмірі від 30 до 40 % від вартості б/в обладнання, а при намірі придбати обладнання орендодавця єдиним лотом - розтермінування терміном на 6 місяців, при сплаті 30 % від вартості б/в обладнання під час укладання договору за домоленістю сторін, що затверджується відповідним актом - додаток № 4 догвоору.
Суд встановив, що 15 вересня 2023 року між сторонами укладений договір купівлі-продажу обладнання шляхом підписання акта купівлі-продажу обладнання (додаток № 4 до договору оренди приміщення). 
Доводи представника позивача, що акт не є договором купівлі-продажу, суд до уваги не бере, оскільки, відповідно до ст.628 ЦК України, укладений між сторонами договір оренди є змішаним і містить як елементи договору оренди, так і елементи договору купівлі-продажу в частині придбання позивачем обладнання. 
Відповідач визнав, що позивач на виконання умов договору купівлі-продажу обладнання сплатила 6300 грн 15 вересня 2023 року та 1337 грн 05 листопада 2023 року.
Враховуючи вартість придбаного обладнання (21000 грн), заборгованість позивача з оплати вартості обладнання становить 13363 грн, а отже, вимогу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за придбане торгове обладнання в сумі 13363 грн належить задовольнити.
Відповідач також заявив вимогу про стягнення з позивача компенсації у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу в розмірі 23917,22 грн станом на 05 червня 2026 року.
Відповідно до п.2.3 договору оренди, авансовий платіж за електроенергію сплачується орендодавцю до 2-го числа календарного місяця у розмірі 100 % вартості заявленого ліміту споживання, який заявляється орендарем самостійно. В останній день календарного місяця разом зі сплатою комунальних платежів авансовий платіж за використану електроенергію підлягає коригуванню. У разі несвоєчасної оплати орендар сплачує компенсацію (пеню) орендодавцю у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за коджен день прострочення платежу (п.2.4).
Оскільки відповідальність за порушення строків виконання зобов`язання встановлена договором оренди лише щодо сплати авансового та комунальних платежів, а суд у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по комунальних платежах відмовляє, відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення компенсації за кожен день прострочення платежу в розмірі 23917,22 грн.
З огляду на встановлені обставини зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задовленню частково.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_1 за подання позову сплатила судовий збір у сумі 5768 грн. Враховуючи, що первісний позов суд задовольняє частково, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (4 %) в сумі 230,72 грн.
ОСОБА_3 за подання зустрічного позову сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн. Враховуючи, що зустрічний позов суд задовольняє частково, з позивача підлягають стягненню на користь відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог (29 %) в сумі 351,29 грн.
Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
З урахуванням приписів п.10 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача витрати на оплату судового збору в сумі 120,57 грн (351,29 грн - 230,72 грн). 

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 залоговий депозит у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість по орендній платі в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн та заборгованість за придбане торгове обладнання в сумі 13363 (тринадцять тисяч триста шістдесят три) грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 120 (сто двадцять) грн 57 коп у відшкодування витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя