Справа № 635/1097/26 
Провадження № 3/635/866/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року сел. Покотилівка

Суддя Харківського районного суду Харківської області Бобко Т.В., 
за участю захисника адвоката Козловської Т.В. (в режимі відеоконференції),
секретар судового засідання Загайко Г.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Харківського районного суду Харківської області матеріал, що надійшов з Відділення поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дергачі Харківської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
УСТАНОВИВ:

12 січня 2026 року о 13 годині 05 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 по вулиці Дніпровській, 293 в місті Мерефі Харківського району Харківської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» ОСОБА_1 відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Захисник ОСОБА_1 – адвокат Козловська Т.В. надала до суду клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. На обґрунтування клопотання захисник зазначила таке.
Наданий до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не містить фіксації факту руху транспортного засобу, не відображає моменту його зупинки працівниками поліції, не фіксує початкового етапу виявлення правопорушення та не дає суду можливості перевірити, чи дійсно ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом саме в той час і за тих обставин, які зазначені у протоколі. Наявність у матеріалах справи самого лише протоколу, постанови та похідних документів не може підміняти собою належний доказ факту керування, оскільки відповідно до статті 251 КУпАП саме фактичні дані, а не припущення чи формальні записи посадової особи, повинні підтверджувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також з наданого відеозапису не вбачається належної та послідовної фіксації саме тих ознак алкогольного сп`яніння, які передбачені Інструкцією. Поліцейський не фіксує сукупність об`єктивних ознак алкогольного сп`яніння, не описує поведінку особи як таку, що не відповідає обстановці, не вказує на порушення координації, мови чи інші зовнішні прояви, а фактично посилається лише на те, що “тягне запах з салону автомобіля”. Така вказівка не є тотожною встановленій Інструкцією ознаці “запах алкоголю з порожнини рота”, оскільки запах у салоні транспортного засобу не ідентифікує джерело такого запаху, не підтверджує його належність саме особі, яка перебуває в автомобілі, і сам по собі не свідчить про наявність у неї стану алкогольного сп`яніння. 
Відеозапис не містить повного початку події, не фіксує першочергового контакту, не містить моменту зупинки транспортного засобу та не дозволяє перевірити, коли саме, ким саме і на підставі яких конкретно зовнішніх ознак було сформовано підозру про стан сп`яніння. Таким чином, за відсутності зафіксованих і об`єктивно встановлених ознак сп`яніння немає правових підстав вважати, що водій відмовився від проходження огляду, оскільки сама пропозиція пройти огляд була зроблена без належного процесуального обґрунтування.
Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення складено о 13:15, тоді як наданий відеозапис починається о 13:14:28, тобто менш ніж за тридцять секунд до часу складання протоколу. При цьому саме з відеозапису вбачається, що пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння була висловлена також лише о 13:15.
Направлення на медичний огляд складено о 13:05, і саме 13:05 зазначено у протоколі як час керування транспортним засобом. Тобто з матеріалів справи випливає, що направлення на огляд було оформлено фактично в момент нібито виявлення керування транспортним засобом. За такої фіксації часу виникає очевидний висновок, що або документи оформлювалися формально та шаблонно, без належної прив`язки до реального перебігу подій, або ж суду не надано повного відеозапису, який дозволив би перевірити справжню послідовність дій працівників поліції. В обох випадках направлення та похідні від нього документи не можуть вважатися належними та достовірними доказами.
З відеозапису не вбачається, що до фіксації відмови ОСОБА_1 було належним чином роз`яснено, що саме в правовому значенні означає відмова від проходження огляду, який порядок проходження огляду на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, а також які правові наслідки матиме така відмова. Поліцейські обмежились лише формальним запитанням про згоду чи незгоду пройти огляд, не повідомивши клієнту юридичного значення його відповіді. За відсутності такого роз`яснення зафіксована на відео відповідь не може розцінюватися як безумовно вільна, усвідомлена та належно оформлена відмова у процесуальному розумінні, а тому не може бути покладена судом в основу висновку про наявність складу адміністративного правопорушення.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Крім того, захисник надала до суду клопотання про визнання доказів неналежними та недостовірними, в якому просила визнати протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан сп`яніння, направлення на медичний огляд, копію постанови та долучений до протоколу відеозапис неналежними, недостовірними та такими, що не можуть бути покладені в основу висновку про вину ОСОБА_1 , з підстав, які захисником були зазначені в клопотанні про закриття провадження у справі. 

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав до суду письмові пояснення, в яких зазначив таке.
На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, за результатами огляду прилад показав 0,02 проміле. Від проходження огляду не відмовлявся та не мав наміру ухилятися від перевірки. Після проведеного огляду працівники поліції запропонували перезняти відео та фактично відмовитися від проходження огляду, пояснюючи це тим, що відмову буде легше оскаржити у суді. ОСОБА_1 зазначає, що його подальше рішення не можна вважати вільним, самостійним і сформованим без стороннього впливу, оскільки воно було прийнято під впливом слів працівників поліції. Також вказав на те, що йому не було належним чином роз`яснено, що саме у правовому значенні означає відмова від проходження огляду. 

Захисник ОСОБА_1 – адвокат Козловська Т.В. в судовому засіданні підтримала свою позицію щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та просила закрити провадження, з підстав зазначених в клопотанні.

Незважаючи на позицію та доводи захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Т.В., вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені в ході судового розгляду.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913897 від 12 січня 2026 року, в якому поліцейський СРПП відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області старший сержант поліції Борщ Анатолій Вячеславович зафіксував факт відмови ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пункту 2.5 ПДР України, та наявні у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який містить відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 січня 2026 року, яке підтверджує факт направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження огляду на стан сп`яніння та містить відомості щодо відмови останнього від проходження такого огляду;
- письмовим зобов`язанням ОСОБА_1 від 12 січня 2026 року, складеним останнім власноруч, яким він зобов`язується не сідати за кермо автомобіля найближчий час;
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який досліджений безпосередньо в судовому засіданні, на якому зафіксований факт відмови ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Всі вищевказані докази узгоджуються між собою.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частина 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачає відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція норми частини 1 статті 130 КУпАП є бланкетною, тобто спрямовує до інших законних нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі й осіб, які керують транспортними засобами, встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, порядок огляду водіїв на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 1.3. ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За змістом пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року; та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року.
Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою, з дотриманням вимог статті 256 КУпАП.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння відповідно до п. 3 розділу І зазначеної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6-8 розділу І зазначеної інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 12 розділу II зазначеної інструкції в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до вимог статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена у відповідності до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Щодо доводів захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Т.В. на обґрунтування позиції щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення суд зазначає таке.
За результатами аналізу відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи та був оглянутий в судовому засіданні, у суду не виникає сумнівів в дотриманні працівниками патрульної поліції вимог чинного законодавства під час оформлення адміністративного матеріалу стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки відеозапис починається з моменту початку спілкування працівників поліції зі  ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, містить пропозицію водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, при цьому зі змісту відеозапису слідує, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Незважаючи на те, що на відеозапису з нагрудної камери поліцейського не зафіксований безпосередньо факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , однак, виходячи з аналізу змісту відеозапису стає зрозумілим, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, оскільки перебуває в транспортному засобі на місці водія, не заперечує факту свого керування зазначеним транспортним засобом та відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того,  ОСОБА_1 власноруч написав зобов`язання не сідати за кермо транспортного засобу найближчим часом, у якому останній зазначив: «Я, ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції в місті Мерефа на блокпосту “Селекційне”», що також підтверджує факт керування транспортним засобом. Письмове зобов`язання було складене безпосередньо після зупинки транспортного засобу та в умовах, коли ОСОБА_1 був обізнаний із обставинами події, а тому викладені у ньому відомості є послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами справи.
При цьому у вказаному зобов`язанні та при ознайомленні з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначив, що на момент оформлення працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення він вже пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого встановлено 0,2 проміле алкоголю, а тому пояснення в цій частині суд оцінює критично. 
Крім того, з дослідженого судом відеозапису слідує, що ані під час спілкування з працівниками поліції, ані під час складання адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 жодного разу не зазначив про те, що він не керував транспортним засобом або що транспортним засобом керувала інша особа. Будь-які заперечення щодо факту керування транспортним засобом з його боку були відсутні.
Отже, така поведінка особи після зупинки транспортного засобу є логічно несумісною із твердженнями сторони захисту про відсутність факту керування, оскільки у випадку, якщо б  ОСОБА_1 дійсно не керував транспортним засобом, він мав би об`єктивну можливість одразу повідомити про це працівників поліції та зафіксувати відповідні зауваження у складених матеріалах. Однак таких пояснень ним надано не було, що у сукупності з іншими доказами підтверджує факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Надаючи оцінку наданим до суду письмовим поясненням  ОСОБА_1 , суд зазначає, що викладене ОСОБА_1 в цих поясненнях суперечить іншим матеріалам справи та не відповідає його власній поведінці під час оформлення адміністративних матеріалів працівниками поліції стосовно нього 12 січня 2026 року, зокрема під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки жодних ознак того, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, та відео було повторно перезняте працівниками поліції, матеріали справи не містять. Посилання захисника на фразу поліцейського «дайте посвідчення водія ще раз» як на доказ повторного здійснення відеозапису, ґрунтується виключно на припущеннях та на суб`єктивному аналізі захисником змісту спілкування ОСОБА_1 з працівниками поліції, та не ставить зміст відеозапису під сумнів. 
Суд зауважує, що ані ОСОБА_1 , ані його захисник не скористалися процесуальним правом та не зверталися зі скаргами на дії працівників поліції у встановленому порядку з метою ініціювання перевірки зазначених захисником обставин та притягнення працівників поліції до дисциплінарної відповідальності. 
Щодо доводів захисника ОСОБА_1 – адвоката Козловської Т.В. про невідповідність часу вчинення адміністративного правопорушення, часу складення протоколу, часу складення направлення на медичний огляд та часу початку відеозапису, то слід зазначити про те, що невідповідність часу, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення та інших письмових документах, часу початку відеозапису з бодикамери в межах розгляду даної справи не є істотним недоліком та достатньою правовою підставою для закриття провадження в справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, оскільки судом беззаперечно встановлений факт керування ним транспортним засобом у зазначений проміжок часу та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. При цьому суд зауважує, що зазначений в протоколі час вчинення адміністративного правопорушення та складення направлення на медичний огляд водія передує часу складення протоколу, розбіжності не є значними. Крім того, відомості щодо часу зазначені поліцейським в протоколі та направленні на огляд власноруч без фіксації відповідними технічними засобами, що допускає можливість незначних похибок. 
Стосовно доводів захисника  ОСОБА_1 – адвоката Козловської Т.В. щодо відсутності недоведення факту наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, суд зазначає таке.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. З системного аналізу змісту вказаного положення слід висновувати про те, що визначення ознак сп`яніння в особи ґрунтується на суб`єктивному сприйнятті працівника поліції, яке може надати йому підстави вважати, що особа може перебувати в стані сп`яніння. Зазначеною інструкцією не регламентовано, що такі виявлені працівниками поліції ознаки сп`яніння в особи мають обов`язково бути зафіксованими тим чи іншим способом, зокрема на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції. 
Суд критично оцінює вказані доводи захисника та не вбачає підстав для висновку про недотримання працівниками поліції вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Так, із наявних у матеріалах справи доказів, зокрема відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, слідує, що під час спілкування з особою працівником поліції було виявлено ознаки можливого алкогольного сп`яніння, також на відеофайлі VID260112-1314F-000000-000000-0004 на 0:00:48 хвилині запису ОСОБА_1 зазначив: «вчора випив бокал пива», у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. 
Суд враховує, що Інструкція не містить імперативної вимоги щодо обов`язкової наявності одночасно всіх перелічених ознак алкогольного сп`яніння. Для виникнення у працівника поліції обґрунтованих підстав вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння, достатньою є наявність хоча б окремих ознак, які у своїй сукупності дають підстави для проведення огляду.
Крім того, доводи захисника про те, що пропозиція пройти огляд була висловлена виключно після повідомлення особою про вживання алкоголю напередодні, не спростовують правомірності дій працівників поліції. Повідомлення особою про факт вживання алкогольних напоїв, навіть напередодні, у поєднанні з виявленими під час спілкування ознаками, об`єктивно могло викликати у працівників поліції обґрунтовані сумніви щодо стану водія та бути підставою для ініціювання огляду на стан сп`яніння.
Також суд враховує, що особа під час складання адміністративних матеріалів не заявляла про відсутність підстав для проведення огляду, не висловлювала заперечень щодо дій працівника поліції з цього приводу та не зазначала про будь-які порушення процедури виявлення ознак сп`яніння. Навпаки, особою було добровільно написано зобов`язання не сідати за кермо транспортного засобу найближчим часом, що узгоджується з поведінкою особи після спілкування з працівниками поліції.
Крім того, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, поліцейським було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та подальше складання протоколу про адміністративне правопорушення, після чого ОСОБА_1 не змінив свого рішення про відмову проходити огляд.
Суд не вбачає в діях працівників поліції допущених суттєвих процесуальних порушень під час оформлення адміністративного матеріалу, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 913897 від 12 січня 2026 року, стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Отже, суд вважає доведеною вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, кваліфікує дії ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до довідки, виданої інспектором САП Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Загорулько І., ОСОБА_1 відповідно до облікових даних ІПНП отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України серії НОМЕР_3 , видане 20 листопада 2024 року.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, у відповідності до положень статті 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Окрім того, відповідно до статті 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 27, 30, 40-1, 130, 245, 251, 252, 268, 277, 279, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
(отримувач коштів: ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300; код класифікації доходів бюджету: 21081300; Код за ЄДРПОУ: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001).
Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок 
(отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106).
Відповідно до частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення до виконання постанови в частині стягнення штрафу та судового збору 3 (три) місяці.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Т.В. Бобко