Справа № 471/579/26
Провадження №3/471/186/26 
Номер рядка звіту 307

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

07 липня 2026 року селище Братське 

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Жила Н.М., за участю секретаря - Холоденко І.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яке надійшло від Відділення поліції № 1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
16 травня 2026 року близько 15:50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи в спільному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки висловлювався на адресу співмешканки ОСОБА_2 нецензурною лайкою та ображав, на зауваження припинити не реагував, внаслідок чого завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судовими повістками.
Про розгляд справи Братським районним судом Миколаївської області ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, на офіційному сайті Братського районного суду Миколаївської області (https://bt.mk.court.gov.ua), в розділі "Громадянам" у вкладці "Список судових справ, призначених до розгляду" з моменту призначення справи до розгляду було зазначено дату, час та місце її розгляду.
Відповідно до рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Отже, ОСОБА_1 було відомо про наявність в провадженні Братського районного суду Миколаївської області вищевказаної справи про адміністративне правопорушення. 
Враховуючи вищевикладене, положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 ..
Потерпіла ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судовими повістками.
Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, визначено організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п. 14 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").
Частиною 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Вина ОСОБА_1 у вчинені вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №874454 від 16.05.2026 року, письмоаими поясненнями потрепілої ОСОБА_3 від 16.05.2026 р., письмовими поясненями ОСОБА_1 від 16.05.2026 року та іншими матеріалами справи. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_1 на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 283-284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя   Жила Н.М.