ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2026 | Справа № 910/16384/25

За позовом Приватного акціонерного товариства "ПентоПак" 
до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів 
про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В. 
Секретар судового засідання Костюк А.С.

представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання

В судовому засіданні 09.07.2026 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення
СУТЬ СПОРУ:
До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Приватне акціонерне товариство "ПентоПак" (далі - ПрАТ "ПентоПак", позивач) до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА/Національне агенство, відповідач) про стягнення грошових коштів у сумі 4 853 035,03 грн., 345 035,05 дол. США, 527 565,73 євро.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.11.2022 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/6918/22 грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПрАТ «ПентоПак» у валюті: гривня, долар США, євро (на які ухвалами цього ж суду від 27.09.2022 у справі № 463/6918/22 накладено арешт) було передано в управління АРМА для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених Зконом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів». На виконання указаних судових рішень, на підставі платіжних вимог АРМА, грошові кошти ПрАТ «ПентоПак» у сумі 4 853 035,03 грн., 345 035,05 дол. США, 527 565,73 євро були списані з банківських рахунків позивача та зараховані на поточний рахунок АРМА. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.07.2024 у справі № 757/27546/24-к було задоволено клопотання представника ПрАТ «ПентоПак» та скасовано арешт, накладений на підставі ухвал від 27.09.2022 року на грошові кошти ПрАТ «ПентоПак». Проте, відповідач відмовляється повертати зазначені грошові кошти, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
Відповідач надав суду відзив на позов, у якому проти заявлених вимог заперечив, вказав, що наказом АРМА № 210 від 17.05.2024 було прийнято рішення про придбання облігацій внутрішньої державної позики «Військові облігації», у зв`язку з чим за рахунок грошових коштів позивача у сумі 339 штук були придбані облігації внутрішньої державної позики. У подальшому, рішенням Вищого антикорупційного суду від 08.02.2024 у справі № 991/780/24 за позовом Мін`юста було стягнуто в дохід держави активи, зокрема, 100 % акцій ПрАТ «ПентоПак». Отже, як вважає відповідач, відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України «Про санкції» законним власником спірних коштів, що перебувають в управлінні АРМА, стала держава в особі Фонду державного майна України та на момент набрання рішенням Вищого антикорупційного суду корпоративні права та кошти відповідача перебували під арештом у кримінальному провадженні.
10.02.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, а 17.02.2026 - від відповідача заперечення на відповідь на відзив, у яких сторони вважали доводи одна одної необгрунтованими, наполягали на своїх позиціях по суті справи.
Також 09.02.2026 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій, окрім вже заявлених вимог про стягнення грошових коштів у сумі 4 853 035,03 грн., 345 035,05 дол. США, 527 565,73 євро, просив стягнути з відповідача відсотки за користування банками грошовими коштами у національній валюті гривня у сумі 1 792 022,00 грн., відсотки за користування банками грошовими коштами у доларах США у сумі 4 106,85 дол. США, відсотки за користування банками грошовими коштами у євро у сумі 1 615,17 євро. Відповідно до статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Як роз`яснив Пленум ВГСУ в постанові № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.
З урахуванням викладеного вказану заяву суд долучив до матеріалів справи, але до розгляду не прийняв, оскільки вона за своєю суттю направлена на одночасну зміну предмету та підстав позову.
19.02.2026 від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонду державного майна України.
Суд, розглянувши заявлене клопотання вирішив у вказаному клопотанні відмовити.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.
У даному випадку судом не встановлено на які саме права та обов`язки Фонду державного майна України може вплинути рішення у цій справі, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення вказаної особи до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
У підготовчому засіданні 05.05.2026 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти заявлених вимог заперечив, просив відмовити у задоволенні позову.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 27.09.2022 року (справа № 463/6918/22, провадження №62022000000000553) був накладений арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПрАТ «ПентоПак» у валютах: гривня, долар США, євро. 
04.11.2022 року ухвалою Личаківського районного суду м. Львова у справі № 463/6918/22 грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПрАТ «ПентоПак» у валюті: гривня, долар США, євро було передано в управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління в порядку та на умовах передбачених ст.ст. 19, 21, 24 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
На виконання указаних судових рішень, на підставі платіжних вимог АРМА, грошові кошти ПрАТ «ПентоПак» були списані з банківських рахунків позивача та зараховані на поточний рахунок АРМА, а саме - 03.03.2023 та 27.03.2023 у загальній сумі 4 853 035,03 грн., 17.04.2023 у сумі 345 035,05 дол. США та 527 565,73 євро., що підтверджується листом АРМА від 27.03.2024 року Вих.№528/6.1-33-24.6.8, банківськими виписками з рахунку позивача.
02.07.2024 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/27546/24-к задоволено клопотання представника ПрАТ «ПентоПак» та скасовано арешт на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПрАТ «ПентоПак», накладений на підставі ухвал від 27.09.2022.
Крім того, 15.05.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/16915/25-к (провадження 1-кс-16197/25) було задоволене клопотання ПрАТ «ПентоПак» та скасовано передачу майна та грошових коштів товариства в управління АРМА.
21.08.2024 та 30.09.2024 позивачем було направлено вимогу на адресу АРМА про повернення коштів.
У відповідь на вказані листи, 09.10.2024 АРМА листом вих. № 9358/24-33-24/6.8 повідомила, що за кошти ПрАТ «ПентоПак» у розмірі 345 035,05 доларів США було придбано 339 штук облігацій внутрішньої державної позики «Військові облігації». Грошові кошти у розмірі 2 355 648,23 грн, 2 490 416,32 грн та 527 565,73 євро знаходяться на депозитному рахунку АРМА. У цьому ж листі відповідач зазначив, що у разі прийняття АРМА, за погодженням з власником грошових коштів, рішення про продаж облігацій внутрішньої державної позики, власнику протягом 10 робочих днів з дати такого продажу грошові кошти будуть повернуті, у зв`язку з чим просив позивача повідомити рішення щодо можливих варіантів їх повернення.
Листом 10.10.2024 позивачем було надано згоду на повернення коштів у вигляді передачі облігацій власнику грошових коштів. Проте, у подальшому, за результатами переписки між сторонами, спірні грошові кошти відповідачем позивачу повернуті не були, а листом від 25.07.2025 АРМА повідомила позивача, що розгляд вимоги про повернення коштів потребує додаткового з`ясування обставин.
Звертаючись з даним позовом, ПрАТ «ПентоПак» просить стягнути з АРМА грошові кошти у сумі 4 853 035,03 грн., 345 035,05 дол. США, 527 565,73 євро, які остання безпідставно утримує, оскільки арешт, накладений ухвалою від 27.09.2022 на кошти ПрАТ «ПентоПак» було скасовано.
Відповідно до частин 1-2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Зміст цієї норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.
Так, правові та організаційні засади функціонування, порядок здійснення повноважень Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів визначається Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», з наступними змінами і доповненнями у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон України № 772-VIII).
Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України № 772-VIII Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та/або з управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковано у кримінальному провадженні чи стягнено за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України № 772-VIII передбачено, що управління активами - діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.
Відповідно до ст. 19 Закону України № 772-VIII Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати.
Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.
У разі прийняття в управління активів, які чи права на які та їх обтяження підлягають державній реєстрації, Національне агентство надсилає того самого дня інформацію про накладення арешту на активи органам, що ведуть державні реєстри таких активів, прав на них або їх обтяжень. У разі прийняття в управління цінних паперів інформація також надсилається відповідним учасникам депозитарної системи України.
Положеннями частини 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
АРМА є суб`єктом здійснення заходів з управління активами на які накладено арешт у кримінальному провадженні та є єдиним суб`єктом, якому згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова передано в управління грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПрАТ «ПентоПак», у визначеному законом порядку.
Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.
Згідно з положеннями ст. 20 Закону України № 772-VIII управління грошовими коштами у готівковій та безготівковій формах у будь-якій валюті, на які накладено арешт у кримінальному провадженні або у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, здійснюється Національним агентством шляхом:
1) їх розміщення на депозитних рахунках Національного агентства у відповідній валюті, відкритих у державних банках, визначених на конкурсних засадах у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", за договором банківського вкладу на вимогу;
2) продовження їх розміщення до закінчення строку дії договору депозиту на депозитному рахунку власника в банку, в якому вони були розміщені на момент накладення арешту, із забороною здійснення видаткових операцій та виплати процентів чи доходу в іншій формі згідно з умовами договору. У разі закінчення строку дії договору депозиту з наступного дня подальше управління відповідними коштами разом з нарахованими після накладення арешту процентами чи іншими видами доходу здійснюється в порядку, визначеному пунктом 1 цієї частини.
Кошти (крім коштів, розміщених на кореспондентських рахунках банку та розрахункових рахунках небанківських надавачів платіжних послуг, відкритих у банку), а також кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що перебувають у банку та на які накладено арешт, передаються в управління (перераховуються на рахунки) Національного агентства не пізніше наступного робочого дня після надходження до банку платіжної інструкції, оформленої Національним агентством, та доданих до неї копій звернення прокурора, ухвали слідчого судді, суду про накладення арешту.
Згідно з ч. 3 ст. 20 Закону України № 772-VIII у разі надходження винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт розміщених на рахунках Національного агентства грошових коштів або банківських металів, Національне агентство перераховує відповідні кошти та нараховані за ними проценти або здійснює переказ банківських металів та нарахованих за ними процентів на рахунок їх законного власника протягом трьох робочих днів з дня надання ним інформації про реквізити рахунка.
Враховуючи зазначені норми закону, в управління Національному агентству можуть передаватись та в управлінні можуть перебувати лише активи, які відповідають одночасно наступним умовам: - вони визнані речовим доказом; - на них накладено арешт у кримінальному провадженні; - арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково), або користування майном (бажано); - їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів мінімальноїзаробітної плати; - це не завдає шкоди кримінальному провадженню.
Як вбачається з матеріалів справи, грошові кошти, а саме: 4 853 035,03 грн., 345 035,05 дол. США, 527 565,73 євро, які знаходились на рахунках ПрАТ «ПентоПак», на які був накладений арешт ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 27.09.2022, були передані в управління Національного агентства як речові докази. 
Проте, як вже було встановлено судом, 02.07.2024 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/27546/24-к було задоволене клопотання ПрАТ «ПентоПак» та скасовано арешт, накладений на підставі ухвал від 27.09.2022 року на грошові кошти, належні ПрАТ «ПентоПак», а 15.05.2025 ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі №757/16915/25-к - скасовано передачу майна та грошових коштів товариства в управління АРМА.
Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України).
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 ЦК України).
Тобто, правова підстава подальшого утримання майна (грошових коштів) ПрАТ «ПентоПак» Національним агентством відпала, у зв`язку з чим вказані грошові кошти мають бути негайно повернуті власнику, а подальше безпідставне утримання останнім грошових коштів порушує право законного власника на мирне володіння та розпорядження своїм майном (грошовими коштами).
Доводи відповідача, що оскільки рішення Вищого антикорупційного суду від 08.02.2024 у справі № 991/780/24, яким на корпоративні права позивача був накладений арешт, набрало законної сили, то підстав для перерахування спірних грошових коштів позивачу немає, суд не приймає, оскільки вказаним рішенням в дохід держави були стягнуті 100 % акцій позивача, а не спірні грошові кошти.
Також відповідачем не надано фактичних доказів (крім, листа АРМА), що відповідач за кошти ПрАТ «ПентоПак» у сумі 345 035,05 доларів США придбав облігації державної позики «Військові облігації».
Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши надані сторонами докази, суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов ПрАТ "ПентоПак" підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, Україна, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 1, ідентифікаційний код 41037901) на користь Приватного акціонерного товариства "ПентоПак" (08300, Україна, Київська обл., місто Бориспіль, вулиця Броварська, будинок 5, ідентифікаційний код 20620489) грошові кошти у сумі 4 853 035 (чотири мільйона вісімсот п`ятдесят три тисячі тридцять п`ять) грн. 03 коп., грошові кошти у сумі 345 035 (триста сорок п`ять тисяч тридцять п`ять) дол. США 05 центів, грошові кошти у сумі 527 565 (п`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот шістдесят п`ять) євро 73 євроцента, судовий збір в сумі 682 651 (шістсот вісімдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят одна) грн. 67 коп.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 18 серпня 2026

Суддя | О.В. Котков