ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1543/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Юрченко В.С. 
без повідомлення (виклику) учасників справи
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Приватного підприємства «Будтехекспо» (Україна, 63700, Харківська область, місто Куп`янськ, вулиця Кузнечна, будинок 9, ЄДРПОУ 40635050)
до Приватного підприємства «Будівельна фірма Промтекс» (Україна, 61166, місто Харків, вулиця Бакуліна (теперішнє найменування топоніму – Євгенія Єніна) будинок 11, кімната 5.42, ЄДРПОУ 24340261)
про стягнення заборгованості за договором підряду,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Харківської області, через систему «Електронний Суд», надійшов позов Приватного підприємства «Будтехекспо» до Приватного підприємства «Будівельна фірма Промтекс» про стягнення заборгованості за Субпідрядним договором № 27/10/20 від 27.10.2020 у розмірі 384 327,49 грн.
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2026, справу № 922/1543/26 передано на розгляд судді Юрченко В.С.
11.05.2026, суд позовну заяву залишив без руху, з одночасним встановленням строку та способу усунення її недоліків. 
11.05.2026, позивач скерував, через систему «Електронний Суд», заяву про усунення недоліків (вх. № 11315).
12.05.2026, ухвалою господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1543/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено відповідачу, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву. Встановлено відповідачу строк - п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду відзиву на позовну заяву, оформленого відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову; забезпечити надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотання, в порядку частини 7 статті 252 ГПК України, від учасників справи не надходило.
Відповідач правом на формування заперечень з приводу доводів, викладених у позовній заяві не скористався, про рух справи (зокрема, про відкриття провадження у справі) повідомлявся у відповідності до норм чинного господарського процесуального законодавства. В матеріалах справи міститься сформована довідка про доставку 12.05.2026 о (об) 16:27 Приватному підприємству «Будівельна фірма Промтекс» в електронному вигляді ухвали Господарського суду Харківської області від 12.05.2026 по справі № 922/1543/26 про відкриття провадження у справі.
У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. 
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з частин 1, 2 статті 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). 
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/1543/26 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
На підставі частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.
Виходячи з того, що відповідачу надано достатньо часу для формування відзиву на позовну заяву, втім він не скористався цим правом, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.
Як свідчать матеріали справи, 27.10.2020, між Приватним підприємством «Будтехекспо» (далі за текстом – позивач/субпідрядник) та Приватним підприємством «Будівельна фірма Промтекс» (далі за текстом – відповідач/підрядник) був укладений субпідрядний договір № 27/10/20 (далі за текстом - договір).
Згідно з п. 1.1. договору підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується своїми силами і засобами за рахунок підрядника відповідно до проектно-кошторисної документації виконати та здати у встановлений договором строк роботи по монтажу устаткування котельної, внутрішнього і зовнішнього газопроводів на об`єкті з нового будівництва будівель обслуговування зоопарку: будівлі зооветеринарної служби, будівлі утримання дрібних гризунів в господарській зоні КО "Харківський зоопарк", за адресою: вул. Сумська, 35, м. Харків (далі іменується - "Об`єкт").
Згідно з п. 1.2. договору склад і обсяги робіт, що виконує субпідрядник, передбачені проектно-кошторисною документацією.
Відповідно до п. 1.3. договору замовником будівництва є - Комунальна організація «Харківський зоологічний парк» - особа, яка приймає завершені роботи і здійснює розрахунки за них з Підрядником.
Згідно з п. 1.6. договору цей договір укладений у виконання договору про закупівлю робіт № 7 від 05.05.2020 (далі іменується - «Основний договір»), укладеного між підрядником та комунальною організацією «Харківський зоологічний парк» (далі іменується - «Замовник»),
За умовами п. 2.1. договору підрядник зобов`язаний виконати роботи у строки, визначені у Календарному графіку виконання робіт (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього Договору.
Згідно з п. 3.1. договору об`єми та вартість робіт за цим договором визначаються на підставі ствердженої сторонами договірної ціни (Додаток № 2), яка є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість робіт з урахуванням вартості матеріалів і вартості обладнання за цим Договором визначена Договірною ціною і прикладеним до неї локальним кошторисом, що є невід`ємною частиною цього Договору, і становить 4 664 246 грн. 03 коп. (чотири мільйони шістсот шістдесят чотири тисячі двісті сорок шість гривень 03 копійки), у т.ч. ПДВ (20 %) – 777 374 грн. 34 коп. (сімсот сімдесят сім тисяч триста сімдесят чотири гривні 34 копійки).
За умовами п. 3.2. договору вартість робіт за цим договором може бути змінена лише за взаємною згодою обох дторін шляхом підписання дторонами відповідної додаткової угоди до цього договору.
Згідно з п. 3.3. договору договірна ціна по договору визначена приблизною (динамічною).
За умовами п. п. 4.2.2. п. 4.2. договору підрядник зобов`язаний в установленому порядку прийняти та оплатити виконані роботи у межах коштів, оплачених підряднику замовником.
Згідно з п. 11.1. договору підрядник здійснює проміжні платежі за виконані роботи на підставі Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат Ф-3 (КБ-3), підписаної субпідрядником та підрядником. Підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2в та Ф-3 та розрахунки за ними проводяться щомісяця на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються субпідрядником та передаються підряднику. Підрядник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів підрядник зобов`язаний оплатити виконані роботи протягом 10-ти банківських днів, при умові отримання коштів від замовника.
Згідно з п. 11.6. договору субпідрядник сплачує на користь підряднику за отримані генпідрядні послуги 3 % (три відсотки) (включаючи ПДВ) від вартості Форми КБ-3. Сплата коштів за отримані генпідрядні послуги здійснюється шляхом утримання Підрядником грошових коштів із коштів, які підлягають оплаті субпідряднику за виконані роботи за цим договором.
Згідно з п. 12.1. договору здача-приймання виконаних робіт по договору оформлюється шляхом підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленнями печатками сторін Акта здачі-приймання виконаних робіт (КБ-2в), та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3).
Згідно з п. 12.2. договору субпідрядник надає підряднику підписаний та скріплений печаткою з його сторони Акт здачі-приймання виконаних робі (КБ-2а) та довідку про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) до 21 числа звітного місяця. Ці документи надаються субпідрядником згідно із п. 11.1. та 11.2. цього Договору.
За умовами п. 12.3. договору підрядник протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання від субпідрядника Акта здачі-приймання виконаних робіт (КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) приймає виконані субпідрядником роботи та підписує і скріплює печаткою даний Акт зі своєї сторони або направляє субпідряднику мотивовану відмову від прийняття виконаних робіт.
Пунктом 19.1. договору, передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін, за умови отримання підрядником від замовника письмової згоди на залучення субпідрядника, та діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії даного договору, не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, яке мало місце під час його дії.
Додатками до договору є: календарний графік виконання робіт, договірна ціна та заходи з охорони праці. При цьому, як встановлено за матеріалами справи, додатками до договірної ціни слугує відомість ресурсів, розрахунок № 1-2 загальновиробничих втрат до договірної ціни № 1, розрахунок № 5 Кошторисний прибуток, розрахунок № 6 Кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій.
На виконання умов укладеного Договору, сторонами затверджено та підписано наступну первинну документацію, а саме:
акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2021 від 11.06.2021 року на суму 2 851 607,29 грн, акт вартості устаткування до акту приймання виконаних будівельних робіт № 1 за червень 2021, відомість ресурсів до акту № 1, розрахунок № 5 Кошторисний прибуток, Розрахунок № 6 Кошти на покриття адміністративних витрат будівельних організацій, розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 1; також 11.06.2021 сторони підписали акт № 3 щодо вартості генпідрядних послуг 3,0% по об`єкту «Нове будівництво будівлі кормокухні з адміністративно-побутовими приміщеннями в господарській зоні КО «Харківський зоопарк», за адресою: вулиця Сумська, 35, м. Харків»;
акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2021 від 24.09.2021 на суму 1 048 488,97 грн, акт вартості устаткування до акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2021 від 24.09.2021, відомість ресурсів до акту приймання № 2, розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 2 та розрахунок № 5 Кошторисний прибуток;
акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2022 від 21.02.2022 року на суму 254 751,07 грн, відомість ресурсів до акту № 3, розрахунок № 1-2 загальновиробничих витрат до акту № 3, рахунок № 5 Кошторисний прибуток.
За твердженням позивача, з урахуванням часткових оплат та вартості утриманих генпідрядних послуг, заборгованість відповідача по виконаних підрядних роботах по монтажу устаткування котельної, внутрішнього і зовнішнього газопроводів на об`єкті з нового будівництва будівель обслуговування зоопарку: будівлі зооветеринарної служби, будівлі утримання дрібних гризунів в господарській зоні КО "Харківський зоопарк", за адресою: вул. Сумська, 35, м. Харків, становить 384 327,49 грн.
З метою досудового врегулювання спору, 17.03.2026 позивач направив відповідачу претензію за вих. № 4/26 про добровільну сплату заборгованості за субпідрядним договором № 27/10/20 від 27.10.2020 у сумі 384 327,49 грн.
Оскільки, відповідач не здійснив перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, останній, з метою ефективного захисту своїх прав і законних інтересів, звернутись до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 384 327,49 грн.
Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, позовні вимоги не спростував, власний конртррозрахунок до суду не подав.
Судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі “Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії” (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Враховуючи положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.
Предметом доказування у справі, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Суд самостійно оцінює докази, надані сторонами у справі, у їх сукупності, керуючись принципом вірогідності, передбаченим статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з цією статтею, наявність обставин, на які посилається сторона, вважається доведеною, якщо докази, надані на їх підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування. Питання про вірогідність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, враховуючи всі обставини справи.
Предметом судового розгляду у справі є вимога позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 384 327,49 грн по субпідрядному договору № 27/10/20 від 27.10.2020, а предметом доказування у справі, відповідно, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
У той же час, в силу статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 538 ЦК України визначено, що виконання свого обов`язку однією зі сторін, яке відповідно до договору обумовлено виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання; при зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.
Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно статті 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.
Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Згідно з частиною 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Відповідно до статті 857 Цивільного кодексу України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а у разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.
Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 4 статті 879 ЦК України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.
Згідно з частиною 4 статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.
Відповідно до статей 629, 525, 526 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно статті 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.
Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із субпідрядного договору № 27/10/20 від 27.10.2020, предметом якого є монтаж устаткування котельної, внутрішнього і зовнішнього газопроводів на об`єкті з нового будівництва будівель обслуговування зоопарку: будівлі зооветеринарної служби, будівлі утримання дрібних гризунів в господарській зоні КО "Харківський зоопарк", за адресою: вул. Сумська, 35, м. Харків.
Як свідчать матеріали справи, укладаючи та підписуючи договір, сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, взаємні права та обов`язки кожної із сторін. Договір був укладеним на підставі вільного волевиявлення двох сторін, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір з обох сторін підписаний уповноваженими особами, а також скріплений печатками підприємств.
За своєю правовою природою даний правочин є договором будівельного субпідряду. При цьому, договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним. Таким чином, укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.
В межах дії договору, сторонами було погоджено та підписано ряд актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт, а саме: від 11.06.2021 року на суму 2 851 607,29 грн, від 24.09.2021 року на суму 1 048 488,97 грн, від 21.02.2022 року на суму 254 751,07 грн. При цьому жодних зауважень щодо повноти та/або якості виконаних робіт, акти приймання виконаних будівельних робіт не містить, тобто своїм підписом, відповідач підтвердив, що виконані позивачем будівельні роботи по монтажу устаткування котельної, внутрішнього і зовнішнього газопроводів на об`єкті з нового будівництва будівель обслуговування зоопарку: будівлі зооветеринарної служби, будівлі утримання дрібних гризунів в господарській зоні КО "Харківський зоопарк", за адресою: вул. Сумська, 35, м. Харків, відповідають умовам договору.
В розрізі встановлених за матеріалами справи обставин, суд виснує, що позивачем, як субпідрядником, було виконано свої зобов`язання за договором, що зумовлює виникнення у відповідача, як підрядника, зустрічного обов`язку – сплати грошових коштів за виконані роботи, в порядку і на умовах, визначених договором - протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання актів приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (пункт 11.1 договору). 
Матеріалами справи підтверджується часткову оплату відповідачем виконаних позивачем робіт, в той же час, залишок не оплачених робіт складає 384 327,49 грн. 
Суд зазначає, що виконання позивачем робіт за відсутності заперечень відповідача щодо якості таких робіт, надає позивачу "законне очікування", що виконані ним роботи за цим договором будуть оплачені. Невиплата замовником таких коштів виконавцю прирівнюється до порушення права останнього на "мирне володіння майном" (рішення ЄСІІЛ у справах "Брумареску проти Румунії" (пункт 74), "Пономарьов проти України" (пункт 43), "Агрокомплекс проти України" (пункт 166).
У постанові Верховного Суду у справі № 914/11/22 від 10.085.2023, висвітлено позицію про те, що передбачена договором умова щодо оплати за надані послуги (виконанні роботи) з прив"язкою до підписання актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов"язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-то надання послуг чи послуг, є її реальність.
Отже, правові наслідки для оплати наданих послуг створює сам факт вчинення господарської операції (реальне виконання робіт).
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач свого обов`язку по повному перерахуванню коштів у строк встановлений договором за виконанні позивачем роботи не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак порушив договірні зобов`язання (стаття 610 Цивільного кодексу України), суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення 384 327,49 грн є обґрунтованими, підтвердженими належними документальними доказами та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про задоволення позову.
У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27.09.2001). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне.
За змістом підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви встановлюються у таких розмірах: майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2026 року у розмірі 3 328,00 грн.
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
За подання до суду позову в електронній формі позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 4 611,92 грн, фактично ж сплачено згідно платіжної інструкції №152 від 01.05.2026 у розмірі 5 764,92 грн, а отже позивачем зайво сплачено судовий збір у розмірі 1 153,00 грн.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Отже, суд звертає увагу позивача, що він має право на повернення з Державного бюджету України зайво сплаченого судового збору у розмірі 1 153,00 грн після подання відповідного клопотання.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у сумі 4 611,92 грн.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 128, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд  

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. 
Стягнути з Приватного підприємства «Будівельна фірма Промтекс» (Україна, 61166, місто Харків, вулиця Бакуліна (теперішнє найменування топоніму – Євгенія Єніна) будинок 11, кімната 5.42, ЄДРПОУ 24340261) на користь Приватного підприємства «Будтехекспо» (Україна, 63700, Харківська область, місто Куп`янськ, вулиця Кузнечна, будинок 9, ЄДРПОУ 40635050, р/р НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК», МФО 300528) заборгованість за Субпідрядним договором № 27/10/20 від 27.10.2020 року у розмірі 384 327,49 грн та судовий збір у сумі 4 611,92 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. 
Повне рішення складено "10" липня 2026 р. 

Суддя		В.С. Юрченко