Провадження № | 3/447/934/26
Справа № | 447/2838/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.08.2026 місто Миколаїв

Cуддя Миколаївського районного суду Львівської області Джус Р.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
без участі особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:
24.07.2026 близько 03:23 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СКУ та ЗУ «Про охорону дитинства», відносно малолітнього ОСОБА_2 (3 р.), а саме: 24.07.2026 близько 03:23 год. ночі малолітнього ОСОБА_3 було виявлено сторонніми особами по АДРЕСА_2 , одного, без верхнього одягу, штанів та взуття, який плакав, що могло загрожувати життю та здоров`ю дитини. 
Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.184 КУпАП.
В судове засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явилась, однак 20.08.2026 подала заяву, у якій вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, просила розгляд справи проводити без її участі.
Згідно ч.1 ст.268 КУпАП законодавцем закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою.
З огляду на викладене, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та подала клопотання про розгляд справи без її участі, в якому висловила свою позицію щодо правопорушення, яке ставиться її в провину, приходжу до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно із ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозаписучих засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
На підставі ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Обов`язки щодо забезпечення батьками необхідних умов життя навчання та виховання неповнолітніх дітей закріплені в ст.150 Сімейного Кодексу України, а саме відповідно до цього закону батьки зобов`язані 1) виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, 2) піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, 3) забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя , 4) поважати дитину.
У свою чергу в ч.4 ст.155 Сімейного Кодексу України закріплено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №218588 від 27.07.2026, з якого вбачається, що 24.07.2026 близько 03:23 год. ОСОБА_1 за місцем свого проживання ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СКУ та ЗУ «Про охорону дитинства», відносно малолітнього ОСОБА_2 (3 р.), а саме: 24.07.2026 близько 03:23 год. ночі малолітнього ОСОБА_3 було виявлено посторонніми особами по АДРЕСА_2 , без верхнього одягу, штанів та взуття, який плакав, що могло загрожувати життю та здоров`ю дитини. 
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 24.07.2026, у яких вказала, що 23.07.2026 знаходилась зі своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання. Пояснила, що біля 23:00 поклала свого сина спати, близько 00:00 заснула і сама. Про те, що її син вийшов з дому дізналася від своєї матері. Зазначила, що її син самостійно вміє відчиняти двері, а хвіртка на подвір`ї на ключ не зачиняється, бувало раніше, що син виходив за межі подвір`я, але вона його знаходила;
-світлокопією свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серія НОМЕР_1 від 14.03.2023 року, виданого Миколаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно якого його матір`ю є ОСОБА_1 ;
-світлокопією паспорта ОСОБА_1 № НОМЕР_2 ;
-СД-диском із відеозаписом події, яка описується в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВБА №218588 від 27.07.2026.
Враховуючи наявність зазначених доказів, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, та її дії за ч.1 ст.184 КУпАП кваліфіковано правильно.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи ступінь та характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини, ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у межах санкції даної статті у виді штрафу.
Окрім цього, у відповідності до положень ст.40-1 КпАП України, слід також стягнути 
із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 184, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60грн.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Роман ДЖУС