Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 552/2730/26 
Провадження № 2/553/1704/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

08.07.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Москаленко В.В.,
за участю секретаря судового засідання Черняєвої Є.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ТОВ «Новий колектор», через систему «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до  ОСОБА_1 , у якому просив: стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за договором № 5220851 від 02.01.2025 та Додатковою угодою від 05.01.2025 до Договору № 5220851 від 02.01.2025 у розмірі 31794,81 грн., та судовий збір 2662,40 грн. та витрати понесені позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу у сумі 295,38 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та  ОСОБА_1 02.01.2025 було укладено кредитний договір № 5220851. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 5000,00 грн., строк, на який надається кредит - 360 днів., періодичність платежів – кожні 30 днів. Пунктом 1.4.1. Договору передбачена стандартна процента ставка - 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. Згідно п. 2.1. Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . 
Крім того, між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та  ОСОБА_1 05.01.2025 року укладено Додатковий договір до Договору № 5220851 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.01.2025 року, відповідно до умов якої Сторони домовились збільшити суму кредиту на 4 000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: Згідно п. 1.3. Додаткового договору внести зміни у п.1.2. Договору та викласти його у наступній редакції: «На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити Комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9 000,00 гривень». Відповідно до умов Договору № 5220851 від 02.01.2025 року та Додаткового договору від 05.01.2025 року до Договору № 5220851 від 02.01.2025 року кредитодавцем надано позичальнику кредит у розмірі 9000 грн. 
Позичальник свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, що підтверджується Розрахунком заборгованості за Договором № 5220851 від 02.01.2025р., у зв`язку з чим станом на 27.01.2026 утворилась заборгованість у розмірі 31794.81 грн., з 

яких заборгованість по тілу кредиту становить 8999,95 грн., за відсотками – 18294,86, штраф – 4500,00 грн., чим порушуються права та інтереси позивача.
27 січня 2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № С7-270126-1, відповідно до умов якого ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього Договору, а ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язаний відступити ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за Кредитним Договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за Кредитним Договором та набуває всіх прав за ним, зокрема, до ОСОБА_1 .
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 23.04.2026 справу передано за підсудністю до Подільського районного суду міста Полтави.
Ухвалою суду від 02.06.2026 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження.
Представник позивача будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, причини неявки у судове засідання не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Оскільки в судове засідання всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 02.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5220851. Вказаний договір було підписано відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора 32187.
Відповідно до пункту 1.2. Договору на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити Комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000,00 гривень.
Згідно п. 1.3. строк кредитування (строк, на який надається кредит): 360 днів. Періодичність платежів - кожні 30 днів.
Згідно п. 1.4.1. стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору.
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за 

реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Згідно п. 6.3. Договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) Клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором Товариство має право нарахувати, а Клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання.
Крім того, відповідач підписав 02.01.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора 32187 Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до Договору.
Також, між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 05.01.2025 укладено Додатковий договір до Договору № 5220851 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 02.01.2025 року в електронній формі, відповідно до умов якої Сторони домовились збільшити суму кредиту на 5 000,00 гривень, в зв`язку з чим погодили внести наступні зміни до Договору: Згідно п. 1.3. Додаткового договору внесено зміни у п.1.2. Договору та викладено його у наступній редакції: «На умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити Комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 9 000,00 гривень». Вказаний Додатковий договір було підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 82961. Також відповідачка підписала 05.01.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до Договору в редакції від 05.01.2025, а також підписала 05.01.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора 12807 паспорт споживчого кредиту, яким також визначені умови кредитування.
Листами Вих.№ 20260127-89 ТОВ «ПЕЙТЕК» повідомило, що відповідно до договору, про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 03.01.2024, укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_3 від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 05.01.2025 на суму 4000,00 грн.
Відповідно до листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. № 1-2701 від 27.01.2026 повідомлено, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019, було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта 02.01.2025 17:57:03 на суму 5000,00 грн., номер картки НОМЕР_4 , номер транзакції в системі iPay.ua – 613798535, призначення платежу: зарахування 5000,00 грн. на картку НОМЕР_1 .
Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», за кредитним договором № 5220851 від 02.01.2025, у ОСОБА_1 станом на 27.01.2026 виникла заборгованість в сумі 31794,81 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту – 8999,95 грн., за відсотками 18294,86 грн., штраф 4500,00 грн.
27 січня 2026 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» укладено договір факторингу № С7-270126-1.
Згідно з пунктом 2.1. договору факторингу ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п. 3.2. цього Договору, а ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язаний відступити ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. З дати відступлення права вимоги, Клієнт перестає бути стороною за Кредитним Договором, а Фактор стає виключним та єдиним кредитором за Кредитним Договором та набуває всіх прав за ним.
Згідно з Актом приймання-передачі Переліку № 1 від 27 січня 2026 року до 

Договору Факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 клієнт передав, а фактор прийняв Перелік № 1, права грошових вимог за якими відступаються згідно договору.
Відповідно до Переліку № 1 до Договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передало право вимоги ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» до ОСОБА_1 за кредитним договором № 5220851 від 02.01.2025 у загальному розмірі 31794,81 грн.
Згідно платіжної інструкції № 37204767222222706 від 27.01.2026 позивач сплатив на рахунок ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» оплату ціни продажу за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № С7-270126-1 від 27 січня 2026 в сумі 2354374,57 грн.
Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язанні з нею.
Частиною 8 ст. 11 цього Закону встановлено, що у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Статтею 12 цього Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, із вказаного вбачається, що кредитний договір були укладений в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова 

установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами договору досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку та жодних заперечень щодо позову суду не надав, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5220851 від 02.01.2025 та Додатковою угодою від 05.01.2025 до Договору № 5220851 від 02.01.2025 у розмірі 27294,81 грн., яка складається із: заборгованість по тілу кредиту – 8999,95 грн., за відсотками 18294,86 грн.
Щодо заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій штрафу в розмірі 4500,00 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
24 грудня 2023 року вступив в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», яким було внесені зміни до Закону України «Про споживче кредитування» та скасовано положення про звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договорами про споживчий кредит, укладеними пізніше 30-го дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Разом із тим, виник конфлікт між нормами пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», за змістом якого через 30 днів після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дозволяється встановлення договірної відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, і пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, згідно якого у період дії в Україні воєнного, 

надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє до тепер.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Таким чином, усі закони України, які є актами цивільного законодавства, повинні відповідати ЦК України.
У Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано: «Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу».
Таким чином, ЦК України має вищу юридичну силу, тому до цих правовідносин підлягає застосуванню положення пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, а тому відповідач звільняється від обов`язку сплати на користь позивача неустойки за прострочення виконання зобов`язання.
Отже, враховуючи вищенаведені норми законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 4500,00 грн за прострочення виконання зобов`язання за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5220851 від 02.01.2025 та Додатковою угодою від 05.01.2025 до Договору № 5220851 від 02.01.2025.
Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України.
Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За правилами ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову (85,85 %) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2285,67 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки судові витрати, понесені позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачці в сумі 295,38 грн.
На підтвердження направлення копії позовної заяви з додатками до позову додана копія квитанції Поштової служби «Е-Пост» № 1997196 від 01.04.2026, згідно якої загальна вартість відправлення складає 295,38 грн, а також опис вкладення в цінний лист.
Згідно пункту 4 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково на суму 27294,81 грн, що становить 85,85 % від ціни позову, з відповідача підлягають до стягнення судові витрати, понесені позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу у розмірі 253,58 грн на користь позивача.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 128, 130, 141, 247, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором– задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» суму заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 5220851 від 02.01.2025 та Додатковою угодою від 05.01.2025 до Договору № 5220851 від 02.01.2025 в розмірі 27294 (двадцять сім тисяч двісті дев`яносто чотири) грн. 81 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» сплачений судовий збір у розмірі 2285 (дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн. 67 коп. та витрати, понесені позивачем внаслідок відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу у розмірі 253 (двісті п`ятдесят три) грн. 58 коп.
В задоволенні іншої частини вимог-відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з 

інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор», місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Алмазова Генерала, буд. 13, оф. 601, код ЄДРПОУ 43170298.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	В. В. Москаленко