Справа № 602/645/26
Провадження № 2/602/476/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
/заочне/
"02" вересня 2026 р. м. Ланівці

Лановецький районний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Наумчука В.А., за участю секретаря судового засідання Майхрук Н.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
в с т а н о в и в:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася 24.06.2026 до суду з позовом до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання. В обґрунтування позову зазначає, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, що 26.12.2013 рішенням суду був розірваний. У шлюбі народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітнім та на даний час навчається на другому курсі Західноукраїнського національного університету за спеціальністю «Соціальна робота та консультування». Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а вона не в змозі самостійно утримувати сина, у зв`язку з тим, що йому необхідні кошти на проживання, одяг, харчування, підручники, тощо, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання ОСОБА_3 у Західноукраїнському національному університеті, починаючи з дати подачі позовної заяви до суду, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, письмових заперечень проти позову не подав.
Ухвалою суду від 02.07.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 21.07.2026.
Ухвалою суду від 21.07.2026 розгляд справи відкладено на 02 вересня 2026 року.
Позивач та її представник у судове засідання не прибули, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача подала до суду заяву, у якій проситьрозгляд справи здійснювати за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву, у якій проситьрозгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не прибув, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.
Ураховуючи наведені вище обставини, суд, керуючись ст. 280, 281 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд цієї справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно зі частиною другою статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідив та оцінив письмові пояснення позивача у позовній заяві, інші матеріали справи, докази, які у них містяться, встановив фактичні обставини і відповідні спірні правовідносини, та дійшов наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2007, котрий був розірваний рішенням Лановецького районного суду Тернопільської області від 26.12.2013 у цивільній справі № 602/1019/13-ц, що підтверджується копією даного рішення, наявною у матеріалах розглядуваної справи (а.с. 11).
Під час шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.05.2008 та копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 (а.с.6-7).
Як убачається зі змісту довідки № 425 від 03.06.2026 виданої факультетом фінансів та обліку Західноукраїнського національного університету і підписаної проректором з науково-педагогічної роботи Островерховим В. та деканом зазначеного факультету ОСОБА_4 , ОСОБА_3 дійсно навчається у Західноукраїнському національному університеті за спеціальністю «Соціальна робота та консультування», форма здобуття освіти - денна, початок навчання за обраною спеціальністю - 01.09.2025, завершення навчання згідно з навчальним планом – 30.06.2030 (а.с. 10).
Згідно з відомостями про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 3218/10-05 від 19.06.2026, наданих Центром надання адміністративних послуг Лановецької міської ради, ОСОБА_3 зареєстрований разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1  (а.с. 12).
У позовній заяві позивачка стверджує, що відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає.
Отже, між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі – СК України).
При вирішенні цього спору суд застосовує наступні норми права
Згідно зі частинами восьмою-десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Частиною першою статті 122 СК України передбачено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
За частинами другою та третьою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Також у наведеній вище постанові Верховний Суд зазначив, що відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Вирішуючи цей спір, суд враховує, що сам факт навчання повнолітньої дитини у вищому навчальному закладі свідчить про наявність пов`язаних з цим витрат, зокрема, витрат на придбання навчальної літератури, зошитів, інших канцтоварів та навчального приладдя, на придбання продуктів харчування, відповідного одягу, взуття тощо. Необхідність таких витрат у житті повнолітньої дитини є беззаперечними, і вони є ще більшими у разі навчання на денній формі навчання у навчальному закладі, що розташований в іншому населеному пункті, а не там, де проживає вона (він) постійно проживає. Оскільки у такому випадку до цих витрат також додаються витрати на проживання за місцем навчання. А з огляду на те, що навчання здійснюється на денній формі, то студент, як правило, позбавлений можливості працювати та повноцінно забезпечувати свої потреби самостійно. Відтак, він потребує матеріальної допомоги.
Відповідач не подав будь-яких доказів на спростування доводів позивача, зокрема щодо фактичного ненадання матеріальної допомоги сину, який навчається, а також можливості надавати так допомогу у зазначеному позивачем розмірі.
Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, аліментів в розмірі чверті заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років за умов, що він буде продовжувати навчання, відповідає принципам розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі наведеного вище, ст. 7, 122, 133, 182, 199-201 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355, 430 ЦПК України, суд –
у х в а л и в:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь  ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) аліменти на утримання повнолітнього сина -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 червня 2026 року на час навчання ОСОБА_3  у Західноукраїнському національному університеті, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.
3. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн (одну тисячу триста тридцять одну гривню 20 копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Лановецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: | | В.  НАУМЧУК