Справа № 953/8661/26
н/п 2-о/953/138/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Мартиненко Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
УСТАНОВИВ:
29.06.2026 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаною заявою. Свої вимоги мотивували тим, що між ними було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.01.2022 року. Спільне життя між сторонами не склалось через розходження поглядів, шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Від шлюбу спільних дітей не мають. У зв`язку з чим, сторони звернулись з спільною заявою про розірвання між ними шлюбу.
У судове засідання заявники не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 05 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 січня 2022 року.
Згідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як зазначає заявник, сторони спільне господарство не ведуть. Шлюбні стосунки сторони не підтримують, спільне життя та збереження шлюбу неможливе.
Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.
За таких обставин, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110-112 СК України, ст.ст. 263 – 265 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, між ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 05 січня 2022 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 14 - розірвати.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Суддя С.Л. Шаренко