ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
14.09.2026 | Справа № 910/3316/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Трейдінг" 
про стягнення 112045,40 грн.
без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Трейдінг" про стягнення за договором купівлі-продажу необробленої деревини від 29.06.2022 № 716/290622/43996242/1 основного боргу в розмірі 75 090,77 грн., інфляційних втрат у сумі 28 801,62 грн. та 8 153,01 грн. 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
Дана ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кімната 2.
Проте конверт із копією вищенаведеної ухвали повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу.
Положеннями статей 89, 93 ЦК України передбачено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру.
Таким чином, направлення ухвали суду здійснено за відповідною адресою місцезнаходження відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 
Згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. 
Відтак, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялася за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за відсутності заяви про зміну його місцезнаходження.
За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалою суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
До того ж, в ухвалі суду про відкриття провадження у справі звернуто увагу відповідача на обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та на можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.
Натомість, відповідач усупереч частини 6 статті 6 ГПК України реєстрацію свого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не здійснив.
За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.
При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.06.2022 між Державним підприємством «Коростенське лісомисливське господарство» (правонаступником якого є позивач, далі - Продавець) та відповідачем (Покупець) укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 716/290622/43996242/1 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Продавець зобов`язується передати, а Покупець, зобов`язується прийняти та оплатити товар, яким є необроблена деревини, на умовах та способом, вказаними в цьому Договорі. 
У пункті 2.1 Договору визначено, що загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складає 158508 грн.
Згідно з п. 2.4. Договору Покупець здійснює оплату (передоплата 100% вартості) кожної партії Товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання рахунку (рахунків). 
Відповідно до п. 2.6. Договору сума гарантійного внеску, перерахована Покупцем на рахунок Біржі для участі в Аукціоні із продажу необробленої деревини, перераховується Продавцю (за згодою Продавця) в якості частини оплати за проданий Товар. 
Перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару відповідно до умов цього договору (пункт 3.5 Договору).
Даний договір, як передбачено в п. 7.2, діє з 29.06.2022 по 30.09.2022 року.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач передав товару відповідачу на загальну суму 159 959,92 грн. згідно з наступними товарно-транспортними накладними: №440343 від 19.07.2022 на суму 78 917,96 грн., №380166 від 22.07.2022 на суму 81 041,96 грн. 
У свою чергу, відповідачем сплачено за поставлений товар 84 869,15 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №250 від 21.07.2022 на суму 78 917,96 грн., №1444634 від 09.08.2022 на суму 5 951,19 грн. (сума гарантійного внеску).
Таким чином, за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 75 090,77 грн., у зв`язку з чим позивач звертався до відповідача з претензією від 17.09.2025 №19842/40.1.7-2025.
Оскільки відповіді або грошових коштів від відповідача не надійшло, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Щодо правонаступництва Державного підприємства «Коростенське лісомисливське господарство» судом ураховано, що згідно наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 28.10.2022 №825 «Про припинення Державного підприємства «Коростенське лісомисливське господарство» та затвердження складу Комісії з припинення», припинено Державне підприємство «Коростенське лісомисливське господарство» шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код згідно з ЄДРПОУ 44768034 (пункт 1); визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Коростенське лісомисливське господарство» (пункт 8).
У подальшому, 09.09.2024 наказом ДП «Ліси України» №1520 «Про створення філії «Столичний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»» створено філію «Столичний лісовий офіс» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».
На підставі п. 1 наказу ДП «Ліси України» № 1871 від 18.10.2024 наказано припинити філію «Коростенське лісомисливське господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» шляхом її закриття. Забезпечено оформлення передавального балансу майна до філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України», забезпечено передачу активів, пасивів та документів філії «Словечанське лісове господарство» до філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України».
Наказом ДП «Ліси України» від 31.12.2024 №2334 «Про затвердження передавальних актів філій, що координуються Столичним лісовим офісом» затверджений передавальний акт про передачу активів та пасивів на балансових та позабалансових рахунках, нерухоме майно та інше філії «Коростенське лісомисливське господарство» ДП «Ліси України» на баланс філії «Столичний лісовий офіс» ДП «Ліси України».
Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
Виходячи зі змісту статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. 
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Так, умовами договору від 29.06.2022 № 716/290622/43996242/1 передбачено, що відповідач мав здійснити попередню оплату товару в розмірі 100 %.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 159 959,92 грн., що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними, проте відповідач оплату за поставлений товар здійснив частково, заборгувавши 75 090,77 грн.
Ураховуючи викладене, оскільки сума боргу відповідача становить 75 090,77 грн. та підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
За арифметичним перерахунком суду з відповідача підлягають стягненню нараховані на суму боргу 75 090,77 грн. за період із 10.08.2022 до 23.03.2026 три проценти річних у розмірі 8 153,01 грн. та за період серпень 2022 року - лютий 2026 року інфляційні втрати в сумі 28 801,62 грн. 
Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.
Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Трейдінг" (01042, м. Київ, вул. Маккейна Джона, буд. 16, кімната 2; ідентифікаційний код 43996242) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Столичний лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 30; ідентифікаційний код 45530596) 75 090 (сімдесят п`ять тисяч дев`яносто) грн. 77 коп. основного боргу, 8 153 (вісім тисяч сто п`ятдесят три) грн. 01 коп. трьох процентів річних, 28 801 (двадцять вісім тисяч вісімсот одну) грн. 62 коп. інфляційних втрат, а також 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова