ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року 
м. Київ
справа №120/6821/25
адміністративне провадження № К/990/20108/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №120/6821/25,
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито,
за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року, постановлену в складі колегії суддів: судді-доповідача Гонтарука В. М., суддів: Білої Л.М., Моніча Б.С.,
УСТАНОВИВ:
І. Обставини справи
1.  ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) з вимогами: 
- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення.
2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 позов задоволено.
3. Не погодившись із прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. 
4. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2025 відмовлено ВЧ НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору; апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 залишено без руху. Установлено відповідачу п`ятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Суду документу про сплату судового збору.
5. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 повернуто особі, яка її подала, на підставі на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
6. 10.02.2026 ВЧ НОМЕР_1 вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025.
7. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.03.2026 визнано неповажними наведені ВЧ НОМЕР_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; відмовлено ВЧ НОМЕР_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025; апеляційну скаргу ВЧ НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 залишено без руху. Установлено відповідачу десятиденний строк із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із наведенням інших поважних підстав його пропуску та наданням відповідних доказів.
8. Як зазначив суд апеляційної інстанції у відповідача відсутні поважні причини, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
9. На вимогу суду ВЧ НОМЕР_1 подала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
10. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2026 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ВЧ НОМЕР_2 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
11. Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, водночас наведені відповідачем причини його пропуску вже були оцінені Судом при розгляді попереднього клопотання і визнані неповажними.
ІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
12. 02.05.2026 через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ВЧ НОМЕР_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2026. 
13. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
14. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкових висновків про незазначення ВЧ НОМЕР_1 об`єктивних перешкод для своєчасного оскарження рішення суду першої інстанції. 
15. Скаржник доводить, що в спірних правовідносинах причиною неподання апеляційної скарги у встановлений законом строк є відсутність у ВЧ НОМЕР_1 коштів для оплати судового збору.
16. Указані обставини, за доводами скаржника, не залежали від волевиявлення ВК НОМЕР_1 , а тому відповідали критерію поважності для цілей поновлення строку на апеляційне оскарження.
17. Скаржник просив урахувати, що юридичною групою було подано рапорт від 13.11.2025 (вх. № 660) щодо оплати судового збору в розмірі 1 453,44 грн. На виконання зазначеного рапорту фінансово-економічною службою було здійснено необхідні заходи для отримання коштів від забезпечувального фінансового органу, зокрема направлено основну заявку-розрахунок від 02.12.2025 № 106/163/3/591/пс, до якої включено додаток № 2 «Розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків» за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення ВЧ НОМЕР_1 на грудень 2025 року. У зазначеному розрахунку визначено потребу в коштах, необхідних для сплати судового збору та виконання судових рішень.
18. 29.01.2026 на рахунок ВЧ НОМЕР_1 надійшли кошти, що дало можливість здійснити оплату судового збору для оформлення та повторного подання шістнадцяти апеляційних скарг до суду апеляційної інстанції. 
19. 10.02.2026 ВЧ НОМЕР_1 повторно подала апеляційну скаргу, додавши до неї платіжну інструкцію від 29.01.2026 № 68 про сплату судового збору. 
20. Отже, за твердженням скаржника, ВЧ НОМЕР_1 вжила всіх належних заходів для отримання коштів для сплати судового збору та подала апеляційну скаргу у найкоротший строк після їхнього надходження і сплати цього збору.
21. Також скаржник покликається: 1) на постанову Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 520/30207/23, в якій суд касаційної інстанції визнав поважними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, скасував ухвалу суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження та направив справу для продовження розгляду; 2) на практику Європейського суду з прав людини, за якою занадто суворе тлумачення національними судами процесуальних норм може позбавити заявника права звертатися до суду.
22. За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям: Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М.
23. Ухвалою Суду від 02.06.2026 відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.
24. Розпорядженням т.в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 07.07.2026, у зв`язку з перебуванням судді Єресько Л.О. у відпустці, призначений повторний автоматизований розподіл указаної касаційної скарги.
25. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: судді-доповідачу Радишевській О.Р., суддям Жуку А.В., Мельник-Томенко Ж.М.
26. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.
27. Суд витребував електронні матеріали справи №120/6821/25 з Центральної бази даних.
ІІІ. Джерела права
28. Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
29. Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
30. Частиною першою статті 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
31. Пунктом 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
32. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (частина третя статті 295 КАС України).
33. За приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
34. Частиною третьою статті 298 КАС України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
35. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
ІV. Позиція Верховного Суду
36. Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить з такого.
37. Згідно з частиною першою статті 121, частиною третьою статті 295 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
38. Отже, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин. Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку.
39. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
40. Іншого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
41. У постановах від 24.07.2023 у справі №200/3692/21, від 07.09.2023 у справі №120/3679/22 Верховний Суд сформував висновок, відповідно до якого строк на апеляційне оскарження у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відбулося у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження;
- повторне подання апеляційної скарги відбулося в межах строку апеляційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, і такі недоліки фактично усунуто станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих апеляційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції, й не могли бути усунуті скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
42. Перевіряючи, чи відповідало повторне звернення відповідача з апеляційною скаргою вказаним критеріям, Судом з`ясовано, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2025 прийнято в порядку письмового провадження.
43. Відповідно до довідки про доставку електронного листа таке рішення суду першої інстанції доставлено до електронного кабінету користувача ВЧ НОМЕР_1 у підсистемі «Електронний суд» 12.11.2025.
44. Апеляційну скаргу на зазначене судове рішення відповідачем подано через підсистему «Електронний суд» 09.12.2025.
45. Першу апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків, які полягали у відсутності доказів сплати судового збору, було повернуто ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026.
46. Копію вказаної ухвали було доставлено до електронного кабінету користувача ВЧ НОМЕР_1 підсистеми «Електронний суд» 21.01.2026.
47. Ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.01.2026 відповідачем не оскаржується, а тому вона не є предметом оцінки у цьому касаційному провадженні.
48. Повторно апеляційну скаргу відповідачем подано через підсистему «Електронний суд» 10.02.2026, тобто через два місяці після закінчення строку на апеляційне оскарження і лише на 19 день після отримання ухвали суду апеляційної інстанції про повернення первинної апеляційної скарги з підстав несплати судового збору.
49. До апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 вже було додано платіжне доручення про сплату судового збору.
50. Судом з`ясовано, що пропуск строку на апеляційне оскарження був зумовлений відсутністю коштів на сплату судового збору та / або організаційними труднощами, пов`язаними з виділенням / перерозподілом бюджетних коштів для сплати судового збору.
51. У касаційній скарзі скаржник наголошує на активній поведінці ВЧ НОМЕР_1 , яка полягала у вжитті необхідних заходів для забезпечення сплати судового збору за подання апеляційної скарги в повному обсязі.
52. З цього приводу Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 28.04.2021 у справі №640/3393/19, від 21.09.2023 у справі №160/15387/22, від 09.11.2023 у справі №560/11237/22 і від 20.11.2023 у справі №120/18501/21-а, акцентував увагу на тому, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.
53. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватися принципів належного врядування і адміністрування та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, установлених нею ж.
54. Таким чином, відсутність у кошторисах суб`єктів владних повноважень коштів на оплату судового збору, організаційні труднощі, пов`язані з необхідністю переміщення коштів в межах рахунків відповідних розпорядників, не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
55. Суд також відхиляє доводи відповідача в касаційній скарзі, що обґрунтовані практикою Європейського суду з прав людини, та зазначає, що практика цього Суду стосується осіб, яким держава зобов`язана забезпечити дотримання визначених гарантій та реалізацію закріплених прав. Так, положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року Ради Європи спрямовані саме на захист прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від протиправних дій з боку держави, а отже, не поширюється на публічні органи влади, що саме і діють від імені держави і чий статус є превальованим у правовідносинах із іншими суб`єктами.
56. Також Суд не бере до уваги покликання відповідача на постанову Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 520/30207/23, оскільки зазначена постанова не містить висновків щодо застосування норм права, а зроблені в ній висновки щодо наявності підстав для поновлення суб`єкту владних повноважень строку апеляційного оскарження ґрунтувалися на оцінці обставин у їхній сукупності, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у тій конкретній справі.
57. Отже, наведені скаржником обставини не спростовують висновків суду апеляційної інстанції про відсутність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
58. За таких обставин Суд уважає, що висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження ґрунтуються на правильному застосуванні норм процесуального права.
59. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
60. З урахуванням викладеного, Суд уважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
V. Судові витрати
61. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
62. Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
63. Касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
64. Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2026 року залишити без змін.
65. Судові витрати не розподіляються.
66. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська
Судді: А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко