Справа № 747/199/26 
Провадження № 2/747/187/26 

РІШЕННЯ
іменем України

24.07.2026 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В. 
секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації у реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до розпорядження Талалаївської РДА від 20 серпня 2017 року № 288 йому було надано дозвіл на розроблення технічної документації на земельну ділянку для подальшого передання йому у власність. Відповідно до наданого дозволу позивачем було виготовлено технічну документацію щодо присвоєння кадастрового номера на земельну ділянку площею 2, 0 га та присвоєно кадастровий номер 7424382000:05:001:1221. Після цього на ім`я позивача виготовлений державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 882019 від 14 листопада 2007 року, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010783700566. Дана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Красноколядинське» з 2007 року, і позивач отримує орендну плату за користування його земельною ділянкою. В березні 2026 року до позивача в усній формі звернулось керівництво ТОВ «Красноколядинське» по питанню заключення додаткової угоди до договору оренди та надати витяг про земельну ділянку. Під час виготовлення витягу на земельну ділянку позивачу стало відомо, що належна йому земельна ділянка площею 2,0 га кадастровий номер 7424382000:05:001:1221 значиться зареєстрованою за ОСОБА_2 , який зареєстрований 16.02.2016 року, номер запису про право 13332479. В даному випадку вбачається порушення прав позивача, оскільки він не має можливості отримати витяг з державного реєстру на земельну ділянку та укласти договір оренди з ТОВ «Красноколядинське». Тому позивач просить суд скасувати державну реєстрацію речового права на нерухоме майно в державному реєстрі прав на нерухоме майно – земельної ділянки площею 2, 0 га кадастровий номер 7424382000:05:001:1221 від 16.02.2016 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 13332479; та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 7424382000:05:001:1221, яка розташована на території Красноколядинського старостинського округу. 
Ухвалою від 06 травня 2026 року відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче судове засідання на 19 червня 2026 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 19 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 24 липня 2026 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суд у заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суд у заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Судом встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини. 
Так, судом встановлено, що розпорядженням Талалаївської районної державної адміністрації № 288 від 20 серпня 2007 року «Про надання земельних ділянок у власність» надано земельні ділянки у власність громадянам згідно додатку для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Красноколядинської сільської ради. Згідно долученого списку громадян, яким надається дозвіл на виготовлення державних актів на право власності на землю із земель запасу Красноколядинської сільської ради, одним із них є ОСОБА_1 (а.с.12-13) Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 882019 від 14 листопада 2007 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2, 0 га у межах згідно з планом на території Красноколядинської сільської ради для ведення особистого селянського господарства. На плані меж земельної ділянки зазначений кадастровий номер належної ОСОБА_1 земельної ділянки - 7424382000:05:001:1221 (а.с.14-16) Згідно додаткового договору № 1 до договору оренди землі № 574 від 01.11.2007 року орендодавець ОСОБА_1 та орендар – ТОВ «Красноколядинське» уклали цей Додатковий договір до договору оренди земельної ділянки № 574 від 01.11.2007 року і погодились викласти п 5 в новій редакції- «нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 19 071, 00 грн». Також даним додатковим договором викладено в новій редакції деякі пункти договору оренди землі (а.с.17) Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 09.04.2026 року стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 7424382000:05:001:1221 площею 2,0 га, у графі «Відомості про суб`єктів права власності на земельну ділянку» зазначений ОСОБА_2 , дата державної реєстрації права – 16.02.2016, номер запис у про право (в державному реєстрі прав) – 13332479. Орган, що здійснив державну реєстрацію права в державному реєстрі прав – Реєстраційна служба Талалаївського районного управління юстиції (а.с.10-11) 
Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне. 
Згідно ст 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. В частині другій статті 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1, 3 ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Як вбачається з ч. 5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При вирішенні даної справи судом застосовуються положення спеціального земельного законодавства щодо державної реєстрації земельних ділянок та прав на них. 
Згідно п. «г» ч.1 ст 15 Земельного кодексу України до повноважень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин належить забезпечення ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, охорони земель. Згідно з ч. 6 ст 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Стаття 152 Земельного кодексу України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів. 
Відповідно до ст 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки. Пунктами 2 та 10 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі, якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. 
Відповідно до cт.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. 
Відповідно до ст 158 Земельного кодексу України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах територій територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. 
Згідно ст 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Згідно ч.2 ст 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді, і переданий на його розгляд з такими вимогами. 
Як вже зазначалось судом, в ч.2 ст 16 ЦК України передбачено право суду захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Та обставина, що Законом України «Про державний земельний кадастр» не передбачено можливості скасування державної реєстрації земельної ділянки безпосередньо за рішенням суду не дає підстав для висновку про неможливість захисту порушеного права шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки. В той же час частина десята статті 24 Закону України «Про Держаний земельний кадастр» прямо передбачає можливість скасування державної реєстрації земельної ділянки державним кадастровим реєстратором який здійснює таку реєстрацію. Відповідне положення також міститься і у пункті 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051. 
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у 2007 році отримав у власність земельну ділянку площею 2, 0 га, кадастровий номер номер 7424382000:05:001:1221, та на його ім`я видано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 882019 від 14 листопада 2007 року, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010783700566. Але у 2006 році виявилось, що дана земельна ділянка у 2016 році була помилково зареєстрована за відповідачем, тобто наявний факт подвійної реєстрації, чим порушено право власності позивача на вільне володіння, користування та розпорядження належною йому на праві власності земельною ділянкою, вирішити дану проблему в досудовому порядку позивач не зміг. Також в ході розгляду справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги до нього визнав, надавши про це відповідну заяву, тобто спір між сторонами щодо належності права власності відсутній. Незважаючи на наявність у позивача чинного та не скасованого Державного акту на право приватної власності на землю, та також підтвердження цього факту наданими документами, право власності на зазначену земельну ділянку було помилково зареєстровано за ОСОБА_2 . Факт правомірності володіння та користування земельною ділянкою позивачем підтверджено наданими доказами у справі. 
Вимоги позивача про скасування державної реєстрації речового права на нерухоме майно в державному реєстрі прав на нерухоме майно – земельної ділянки площею 2, 0 га кадастровий номер 7424382000:05:001:1221 від 16.02.2016 року, номер запису про право (в державному реєстрі прав) 13332479 з одночасним припиненням речових прав на неї, на переконання суду є правомірними, такими, що підтверджуються наданими суду доказами, та стосуються виключно законних прав та інтересів позивача як власника земельної ділянки. Водночас, задоволення позовних вимог не призведе до порушення прав відповідача. За встановлених судом обставин скасування державної реєстрації права власності відповідача ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2, 0 га кадастровий номер 7424382000:05:001:1221 є єдиним реально ефективним способом захисту, який усуває юридичну перешкоду для вільного володіння та розпорядження позивачем належною йому земельною ділянкою, зокрема, продовження терміну дії договору оренди, що він на даний час не може, оскільки наявний факт подвійної реєстрації права власності на земельну ділянку. 
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав, що здійснюється державним реєстратором або, у випадку скасування рішення Міністерства юстиції України, прийнятого відповідно до пункту 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, посадовою особою Міністерства юстиції України. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. Державна реєстрація прав у випадках, передбачених цією частиною, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, крім випадку визнання її вчиненою з порушенням цього Закону та анулювання рішення державного реєстратора про державну реєстрацію на підставі рішення Міністерства юстиції України, що виконується посадовою особою Міністерства юстиції України відповідно до статті 37 цього Закону. Отже, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. Зазначене узгоджується з висновками Верховного суду України від 16 вересня 2020 року у справі № 352/1021/19. Виходячи із наведеного, суд приходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повно му обсязі.

Керуючись ст.ст. 13, 76-78, 81, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд  
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації у реєстрі речових прав на нерухоме майно та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити. 

Скасувати державну реєстрацію речового права на земельну ділянку площею 2,0 га кадастровий номер 7424382000:05:001:1221 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, номер запису про право - 13332479 від 16.02.2016 року. 

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с Понори Талалаївського району Чернігівської області (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 2,0 га, кадастровий номер 7424382000:05:001:1221, яка розташована на території Красноколядинського старостинського округу Талалаївської селищної ради. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення. 

Суддя Л.В.Тіщенко