СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2026 року м. Суми Справа №480/513/26

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивачем до ПФУ було подано заяву із документами для призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я. За результатами розгляду заяви відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії. Підставою відмови стала відсутність у позивача необхідного страхового стажу роботи станом на 11.10.2017. Позивач не погодився з таким рішенням. 
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 28.10.2025 № 183450037098, викладене у формі листа від 11.11.2025 щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за вислугу років та зарахуванні періодів її роботи до спеціального стажу роботи, що надає право на пенсію за вислугу років; зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років, як працівнику охорони здоров`я, відповідно до п.''е'' ст.55 Закону України ''Про пенсійне забезпечення'', з урахуванням висновків суду.
29.01.2026 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі. 
Відповідач відзив на позовну заяв не подав. Тому суд на підставі норми ч.6 ст.162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом обставини справи.
Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією у паспорті.
21.10.2025 позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.
За результатами розгляду вказаної заяви відповідачем прийнято рішення від 28.10.2025 № 183450037098 про відмову в призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Рішення мотивовано відсутністю у позивача станом на 11.10.2017 необхідного стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, а саме 26 років 6 місяців. При цьому відповідачем визначено, що страховий стаж позивача становить 37 років 3 місяці 27 днів та стаж роботи на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років станом на 11.10.2017 - 25 років 1 місяць 21 день..
Відповідно до записів у трудовій книжці позивача від 01.08.1992 серії НОМЕР_1 позивач, зокрема з 01.11.2011 до 09.08.2024 працювала на посаді лікаря-стоматолога-терапевта Комунальної установи "Сумська міська стоматологічна поліклініка", яка була перейменована та 04.04.2019 реорганізована в КНП "Клінічна стоматологічна поліклініка" Сумської міської ради (записи №12-15).
Також згідно з довідкою КНП "Клінічна стоматологічна поліклініка" Сумської міської ради від 06.11.2024 №48 позивач працювала в КНП "Клінічна стоматологічна поліклініка" Сумської міської ради, зокрема з 01.11.2011 до 09.08.2024 на посаді лікаря-стоматолога-терапевта, і має право виходу на пенсію за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Отже, позивач стверджує, що їй, як працівнику охорони здоров`я, протиправно не було зараховано до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, періодів роботи з 11.10.2017 в КНП "Клінічна стоматологічна поліклініка" Сумської міської ради на посаді лікаря-стоматолога-терапевтау та не призначено пенсію. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до п.''е'' ст.55 Закону № 1788-ІV право на пенсію за вислугу років мають, зокрема працівники охорони здоров`я після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати, з 01.04.2024 або після цієї дати - не менше 30 років.
Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 у справі № 1-13/2018(1844/16, 3011/16) норму пункту ''е'' ст.55 Закону № 1788-ІV зі змінами, внесеними Законами від 02.03.2015 № 213-VIII та від 24.12.2015 № 911-VIII, визнано неконституційною.
Нормою п. ''е'' ст.55 Закону № 1788-ІV, а саме в редакції до внесення змін Законами № 213-VIII та № 911-VIII передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
03.10.2017 прийнято Закон України № 2148-VIII, яким з 11.10.2017 розділ XV Прикінцеві положення Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV) доповнено пунктом 2-1.
Згідно з пунктом 2-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону № 1788-ІV, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788-ІV.
Також Законом № 2148-VIII були внесені зміни до п.16 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, після внесених яких вказаний пункт викладений у наступній редакції: "До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1058-IV застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії".
Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ІV, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 04.06.2019 з одного боку, та Законом № 1058-IV з іншого в частині обмеження права на пільговий стаж, здобутий після 11.10.2017.
Таким чином, у даній справі підлягають застосуванню норми Закону № 1788-ІV, а саме до внесення змін Законами № 213-VIII та № 911-VIIІ, яким передбачено право на пенсію за вислугу років для працівників охорони здоров`я при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. При цьому стаж розраховується саме на момент звернення із заявою про призначення пенсії, а не станом на 11.10.2017.
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.11.2023 у справі № 240/24/21, постанові ДААС від 07.03.2025 по справі № 480/8682/24.
Суд звертає увагу, що факт наявності у позивача станом на 21.10.2025 спеціального стажу для призначення пенсії на підставі норми п.''е'' ст.55 Закону № 1788-ІV підтверджується записами у трудовій книжці позивача та виданою КНП "Клінічна стоматологічна поліклініка" Сумської міської ради довідкою від 06.11.2004 №48.
Проте відповідачем не було прийнято рішення з урахуванням норми Закону № 1788-ІV, а саме до внесення змін Законами № 213-VIII та № 911-VIIІ, в тому числі не вирішено питання щодо зарахування до спеціального стажу позивача періоду роботи з 11.10.2017 до 21.10.2025.
Натомість відповідач прийняв спірне рішення, яке не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України. 
Суд задовольняє позовні вимоги. Суд визнає протиправним і скасовує спірне рішення та зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву позивача від 21.10.2025 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду. 
Щодо клопотання позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Згідно з ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення у справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Отже, суд наділений правом застосовувати інститут судового контролю.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Враховуючи той факт, що позивачем не доведено, що відповідач буде діяти всупереч висновків суду, викладених у цьому рішенні, то правові підстави для задоволення такого клопотання відсутні.
Судові витрати.
Оскільки позовні вимоги задоволені та те, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем інших судових витрат, окрім судового збору, то суд стягує з відповідача такий збір у сумі 1331,20 грн. Також суд роз`яснює, що позивач має право звернутися до суду з відповідним клопотанням про повернення помилково надміру сплаченої суми судового збору. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.10.2025 № 183450037098.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33004, код ЄДРПОУ 21084076) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) від 21.10.2025 про призначення пенсії та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, 33004, код ЄДРПОУ 21084076), за рахунок бюджетних асигнувань, 1331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн 20 (двадцять) коп. витрат по сплаті судового збору.

5. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.

6. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

8. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук