Справа № 157/716/26 | Головуючий у 1 інстанції: Ходачинський Р. О.
Провадження № 22-ц/802/1022/26 | Доповідач: Карпук  А. К.

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Здрилюк О. І., Киці С.І.,
секретар Власюк О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника позивача Товарситва з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» на заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 травня 2026 року в складі судді Ходачинського Р. О., 
встановив:
В квітні 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (надалі - ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулося до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 28.11.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1  за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем товариства, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1477-750, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8500 грн., зі строком кредитування 365 днів та сплатою процентів за користування кредитом: за зниженою ставкою у розмірі 1 % в день та стандартною процентною: 1 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення Договору; 0,75 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту; прото-ставка – 0,55% в день; комісія за видачу кредиту 15,00 % від суми кредиту. 
Крім цього, 02, 03, 25, 26, 27, 28, та 29 грудня 2024 року між сторонами були укладені додаткові угоди відповідно № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 та 8 про надання додаткових коштів у кредит в сумах відповідно 1000 грн, 2400 грн, 1100 грн, 1000 грн, 600 грн, 1300 грн, 1800 грн та 6100 грн.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, отримавши кредитні кошти не скористувався правом протягом 14 календарних днів з дня укладання кредитного договору відмовитись від договору, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Всупереч умовам кредитного договору відповідач порушив умови кредитного договору, не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором.
Станом на 18.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 63432,10 грн., з яких 11900 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 37847,10 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 11900 грн- заборгованість за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України, 1785 грн – заборгованість по комісії.
Просив стягнути із  ОСОБА_1  на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 63432,10 грн., з яких 11900 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 37847,10 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 11900 грн- заборгованість за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України, 1785 грн – заборгованість по комісії, а також понесені витрати по сплаті судового збору.
Заочним рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 травня 2026 позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 1477-1750 від 28.11.2024 у розмірі 42240 (гривень 89 коп.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» частково сплачений судовий збір у розмірі 1772 гривні 89 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подало апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що умовами кредитного договору чітко визначено порядок повернення кредиту та черговість погашення заборгованості. При цьому, відповідач правом споживача відмовитися в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом чотирнадцяти днів не скористався та продовжував користуватися кредитом на погоджених між сторонами умовах. 
Включення до тексту кредитного договору умов про сплату відповідачем комісії за надання кредиту і подальше нарахування товариством зазначеної комісії та витребування її від відповідача є законним та обґрунтованим, оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів. Позивач підписав кредитний договір, який містить умови щодо встановлення комісії за надання кредиту, що свідчить про його обізнаність щодо включення вказаної комісії до загальних витрат за кредитним договором. Однак, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що встановлення кредитором комісії є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними, оскільки Закон України «Про споживче кредитування» прямо передбачає право кредитодавця встановлювати комісію та є спеціальним нормативним актом, який регулює відповідні правовідносини, і його норми мають пріоритет над загальними положеннями ЦК України. Відповідно, умови кредитного договору, що передбачають комісію, повністю узгоджуються із законодавством і не можуть вважатися недобросовісними, як зазначає суд першої інстанції. Відповідач підписуючи кредитний договір погодився з його умовами, тому вимоги товариства є правомірними.
Щодо правомірності нарахування заборгованості за процентами річних на підставі ст.. 625 ЦК України вказано,що чинна норма Закону України «Про споживче кредитування», яка діяла на дату укладання Договору з відповідачем, і яка передбачає звільнення від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань, не застосовується до договорів про споживчий кредит, які укладені за межами періоду, що встановлений п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», тобто з 23.01.2024, тому позивач має всі підстави для нарахування та витребування з Відповідача сплати неустойки та інших платежів за прострочення виконання зобов`язання, в тому числі процентів, передбачених статтею 625 ЦК України якщо умовами договору передбачена сплата таких платежів
Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу.
В судове засідання учасники справи (їх представники) не з`явилися, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що учасники справи повідомлялись про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представників) суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 24.07.2026, тобто, дата складення повного судового рішення.
З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та  ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1477-1750. 
За умовами кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договором (пункт 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4. договору).
Для укладання цього Договору, у порядку встановленому Правилами, Позичальник надав Кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати Кредит, шляхом оформлення заявки на вебсайті Кредитодавця або у Мобільному додатку, заповнивши інформацію щодо особистих даних вручну або передавши такі дані Кредитодавцю через Систему BankID НБУ. Надаючи таку інформацію, Позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою вебсайту Кредитодавця/Мобільним додатком та які необхідні для укладення цього Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних (пункт 3.2. договору).
За пунктами 4.1 - 4.2, 4.6 - 4.7 вказаного Договору загальний розмір кредиту (сума кредиту) за цим Договором становить 8500 грн. Дата надання/видачі кредиту: 28.11.2024. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівково переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1 цього договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної у пункті 4.1. цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом фіксована.Процентні ставки за користуванням Кредитом, зазначені у пункті 4.10 Договору, застосовуються у відповідні періоди дії Договору і не можуть бути збільшені Кредитодавцем в односторонньому порядку без письмової згоди Позичальника. Однак, Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання Позичальником усіх умов відповідної програми лояльності.
Згідно з п. 4.8. кредитного договору Базовий період складає 28 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду крім наступного випадку: якщо у поточному Базовому періоді Позичальник не має заборгованості зі сплати процентів, комісії та суми Кредиту (тобто Позичальником здійснено дострокове повернення Кредиту) перебіг Базового періоду припиняється в дату повного виконання грошових зобов`язань Позичальника за Договором. Якщо у Позичальника відсутня будь-яка заборгованість за Договором, то в дату отримання Позичальником додаткових грошових коштів у Кредит у порядку, передбаченому п. 4.5. цього Договору, починається перебіг нового Базового періоду, за виключенням випадку якщо у Позичальника наявна заборгованість зі сплати процентів, комісії або суми Кредиту, у такому разі перебіг Базового періоду продовжується відповідно до умов Договору. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.
Відповідно до п. 4.10 Договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою:- 1,00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою – 0,75% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше).
Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою). Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів. Якщо у відповідній Додатковій угоді до цього Договору, якою Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, зазначено, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит становить 0% (нуль відсотків), вказане означає, що Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит на підставі такої Додаткової угоди до цього Договору є відсутньою). (пункт 4.11 кредитного договору).
Пунктом 4.13 Договору визначено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 27.11.2025. 
Згідно з пунктом 5.1 вказаного Договору позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована кредитодавцем) в останній календарний день строку кредитування, вказаного у пункті 4.12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця.
Відповідно до п. 4.14 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 3238,08%.
Пунктом 6.9. Договору передбачено, що Позичальник має право протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня укладення Договору відмовитися від Договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити Кредитодавця до закінчення вказаних 14 (чотирнадцяти) календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу Кредитодавця.
Відповідно до п.12.1. кредитного договору, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на вебсайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись умов цього Договору, а тому добровільно та свідомо укладає цей Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор – А6938 для підписання кредитного договору № 1477-1750 від 28.11.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами, та інших супутніх документів, яким був підписаний кредитний договір.
Додатковою угодою №1 від 09.09.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1441-9466від 31.08.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1100 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 3600 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 360 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 540,00 грн.. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 4700грн, кількість днів користування 374 календарних днів.
Додатковою угодою від 02.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 8500 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 233,75 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 1275 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 9500грн, кількість днів користування 369 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 03.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2400 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 9500 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 291,50 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 1425 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 11900грн, кількість днів користування 370 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 25.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1100 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 0 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 0 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 0 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 1100грн, кількість днів користування 392 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 26.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1000 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 1100 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 22 грн., сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 165 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 2100грн, кількість днів користування 393 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 26.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 600 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 2100 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 32 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 315 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 2700грн, кількість днів користування 393 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 27.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1300 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 2700 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 65 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 405 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 4000грн, кількість днів користування 394 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 28.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1800 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 4000 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 118 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 600 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 5800грн, кількість днів користування 395 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Додатковою угодою від 29.12.2024 до договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 6100 гривень. В цьому правочині вказувалося про те, що контрагенти підтверджують суму кредиту, яка була надана та неповернута в розмірі 5800 гривень, суму нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом в розмірі 194 гривень, сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 870 грн. Обумовлено і те, що після укладення цієї додаткової угоди та надання додаткових грошових коштів у кредит будуть змінені умови кредитування. У зв`язку із зазначеними обставинами сума неповернутого кредиту становила 11900грн, кількість днів користування 396 календарних днів. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у кредит становить 15% (п. 2.6 угоди).
Згідно з квитанціями №2553622842 від 28.11.2024, № 2556074218 від 02.12.2024, №2556717729 від 03.12.2024, №2570265052 від 25.12.2024, №2570284411 від 26.12.2024, №2570287009 від 26.12.2024, № 2571390990 від 27.12.2024, № 2571758016 від 28.12.2024, №2572408381 від 29.12.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» здійснило грошові перекази на банківський рахунок  ОСОБА_1 , номер банківської карти: НОМЕР_1 у розмірі 8500 грн., 1000грн., 2400грн., 1100грн., 1000грн., 600 грн., 1300грн., 1800грн., 6100грн. відповідно.
Відповідно до розрахунку, поданого до позовної заяви, станом на 18.03.2026 загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 63432,10 грн, з яких: 11900 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 37847,10 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 11900 грн- заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України, 1785 грн – заборгованість по комісії.
Факт підписання кредитного договору та додаткових угод сторонами, його відповідності Закону України «Про електронну комерцію», отримання кредитних коштів, сторонами не оспорюється, а встановлені в цій частині рішення суду першої інстанції обставини справи позивачем не оскаржуються.
Задовольняючи частково позовні вимоги та здійснивши власний розрахунок заборгованості суд першої інстанції дійшов висновку, що умови договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 та додаткових угод до цього договору щодо сплати комісії за видачу кредиту та додаткових грошових коштів в розмірі 15% від суми виданих коштів є нікчемними, а також відсутності обов`язку відповідача сплачувати заборгованість за процентами на підставі ст. 625 ЦК України.
Колегія суддів не повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 вищезазначеного Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджено та судом першої інстанції належним чином встановлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024 із зазначенням у ньому усіх реквізитів відповідача, в тому числі паспортних даних, реєстраційної номер облікової картки платника податків, місця проживання, електронної пошти, рахунку позичальника, а також інформація щодо умов кредитування, містить електронний підпис із одноразовим ідентифікатором, який відповідно до вимог ч.6 та 8 ст.11 і ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі договір про відкриття кредитної лінії.
Отримавши кредитні кошти за вказаним договором, відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув у передбачений договором строк тіло кредиту, проценти за користування кредитними коштами та комісії. Тому зважаючи на умови укладеного договору, у відповідача виник обов`язок повернення кредиту, сплати процентів та комісії.
Щодо висновку місцевого суду  про безпідставність нарахування позивачем комісії, колегія суддів враховує наступне.
Сторони Договору передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми виданого кредиту (пункт 4.11 договору та пункт 2.6 додаткових угоди). 
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
На виконання вимог, у тому числі пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Таким чином, виходячи з аналізу вимог пункту 4 частини 1 статті 1,частини 2 статті 8, частини 1 статті 1, статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», роз`яснень Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», які викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, така форма витрат як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Отже, спеціальним законодавством України прямо визначені легальні можливості позивача як включати до тексту кредитних договорів із споживачами умови щодо нарахування комісії, так і в подальшому нараховувати її, а також витребувати суму несплаченої вищевказаної комісії від відповідача (в т.ч. і в судовому порядку).
За такого, включення до тексту кредитного договору та додаткових угод умови про необхідність сплати відповідачем комісії за надання кредиту у розмірі 15% від суми кредиту, а також подальше витребування нарахованої комісії позивачем з відповідача, колегія суддів вважає таким, що відповідає вимогам діючого законодавства. Підстав для визнання умови договору про сплату комісії за надання кредиту нікчемною немає.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про помилковість розрахунку заборгованості здійсненого судом першої інстанції.
Апеляційний суд, з урахуванням вимог статі 19 Закону України «Про споживче кредитування», здійснює перерахунок заборгованості за користування кредитом у такому порядку:
За період з 28.11.2024 по 01.12.2024 на тіло кредиту 8500 грн. нараховано проценти (0,55% денна ставка) у сумі 187 грн. Заборгованість за комісією 1275 грн.
02.12.2024 тіло кредиту збільшилось на 1000грн. та становило 9500грн., нараховано проценти (0,55% денна ставка) у сумі 52,25 грн. Заборгованість за комісією 1425 грн. (1275грн+ 150грн).
03.12.2024 тіло кредиту збільшилось на 2400грн. та становило 11900грн, Заборгованість за комісією 1785грн. (1425 грн+ 360грн).
За період з 03.12.2024 по 25.12.2024 на тіло кредиту 11900 грн. нараховано проценти (0,55% денна ставка) у сумі 1505,35 грн. Заборгованість за комісією 1785 грн.
Із платежу від 25.12.2024 у розмірі 15429,60 грн. у рахунок погашення процентів зараховано 1744,60 грн., у рахунок погашення тіла кредиту — 11900 грн., а в рахунок погашення комісії – 1785 грн. Тобто відповідачем погашено заборгованість в повному розмірі.
25.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої Відповідачу було надано додаткові грошові кошти у Кредит за Договором у сумі 1100,00 грн., нараховану комісію – 165грн.
26.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено 2 (дві) Додаткові угоди до Договору, відповідно до умов яких Відповідачу було надано додаткові грошові кошти у Кредит за Договором у сумі 600,00 грн. та 1000 грн., нараховано комісію 240 грн. Таким чином тіло кредиту було збільшено до 2700.00 грн., а заборгованість за комісією – 405грн.
27.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої Відповідачу було надано додаткові грошові кошти у Кредит за Договором у сумі 1300,00 грн. та нараховано 195грн комісії. Таким чином тіло кредиту було збільшено до 4000,00 грн., а заборгованість за комісією – 600грн.
28.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої Відповідачу було надано додаткові грошові кошти у Кредит за Договором у сумі 1800.00 грн., нараховано комісію 270 грн. Таким чином тіло кредиту було збільшено до 5800.00 грн., заборгованість за комісією – 870грн.
29.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1  було укладено Додаткову угоду до Договору, відповідно до умов якої Відповідачу було надано додаткові грошові кошти у Кредит за Договором у сумі 6100,00 грн. нараховано комісію – 915грн. Таким чином тіло кредиту було збільшено до 11900.00 грн., заборгованість за комісією –1785грн..
За період з 25.12.2024 по 26.06.2025 на залишок тіла кредиту 11900 грн. нараховано проценти у сумі 21556 грн. (проценти за користування кредитним коштами нараховувались за стандартною ставкою, яка становить 1.00%). Заборгованість за комісією 1785 грн. 
За період з 27.06.2025 по 28.12.2025 (включно) на залишок тіла кредиту 11900грн. нараховано проценти у сумі 16291,10 грн. (проценти за користування кредитним коштами нараховувались за стандартною ставкою, яка становить 0,74%). Залишок заборгованості за комісією 1785 грн.
Виходячи з наведеного розрахунку розмір заборгованості за кредитним договором № 1412-4179від 23.06.2024 складає 51532,10 грн.з них: 11900грн. тіло кредиту, 37847,10 грн. відсотки за користування кредитом, 1785 грн. комісія.
Щодо доводів апеляційної скарги про підставність нарахування позивачем заборгованості за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України.
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Як передбачено частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Так, відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 8.2 Договору про відкриття кредитної лінії № 1477-1750 від 28.11.2024, у разі прострочення виконання позичальником грошового зобов`язання зі сплати процентів користування кредитом та/або комісії за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та/або комісії за видачу у кредит додаткових грошових коштів (якщо умови додаткової угоди до цього Договору передбачають сплату комісії видачу у кредит додаткових грошових коштів) та/або суми кредиту у визначені цим Договором терміни, позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 73000 (сімдесяти трьох тисяч) процентів річних від суми заборгованості в силу положень статті 625 ЦК України.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина перша статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №320/8618/15-ц).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким, зокрема розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1 такого змісту: «6-1. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем».
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22 листопада 2023 року.
Також, згідно з Законом України «Про внесення змін до ПК України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» 2120-IX від 15 березня 2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пункт 18 такого змісту: У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
На час розгляду справи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України є чинними.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є ЦК України (частина 2 статті 4 ЦК України).
Отже, частина 2 статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі №5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі №6-2023цс15). Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Також Верховний Суд вже робив висновки щодо застосування пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду від 06 вересня 2023 року у справі №910/8349/22); на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див.: постанову Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі №706/68/23).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відмовляючи у стягненні процентів на підставі ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції виходив із положень пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки нарахування процентів на підставі ст. 625 ЦК України здійснено за період з 22.01.2025 по 01.05.2025, тобто під час дії воєнного стану, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, звільнення  ОСОБА_1 від обов`язку сплати заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України.
Доводи скаржника про те, що змінами, внесеними Законом № 3498-IX до Закону України «Про споживче кредитування» скасовано заборону на нарахування штрафних санкцій під час дії воєнного стану, не спростовують висновків суду, оскільки положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України є нормою прямої дії, мають імперативний характер та підлягають застосуванню незалежно від умов договору.
Крім цього, Закон України «Про споживче кредитування» не скасовує та не змінює дії зазначеної норми ЦК України, а тому не може тлумачитись як такий, що дозволяє нарахування штрафних санкцій, у тому числі штрафу, за невиконання грошового зобов`язання.
Отже, суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позовних вимогах в частині стягнення штрафу.
Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення заборгованості за комісією, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи, зокрема, залишив поза увагою умови кредитного договору, у зв`язку безпідставно вважав неправомірним нарахування позивачем комісії, що потягло за собою неправильне визначення загальної заборгованості.
Тому рішення суд першої інстанції в частині стягнення кредитної заборгованості необхідно змінити, викласти резолютивну частину рішення в новій редакції.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні, тому пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 51532,10 грн з заявленої суми 63432,10 грн, що становить 81,23 %, а також у зв`язку з задоволенням апеляційної скарги на 56,15%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2162,67 грн (2662,40грн х 81,23%) судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 2242,41 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384 , 389 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив:
Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» задовольнити частково.
Заочне рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 25 травня 2026 року в цій справі в частині стягнення кредитної заборгованості та стягнення судових витрат змінити, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором № 1477-1750 від 28.листопада 2024 року у розмірі 51532,10 грн (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот тридцять дві гривні 10 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598) 2162,67 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (код ЄДРПОУ 38548598) 2242,41 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий 
Судді