1	Справа № 333/10877/25  2/335/1555/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Алєксєєнка А.Б., за участю секретаря судового засідання Доновської А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» звернулося до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 13.08.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №296069334 у відповідності до якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 600,00 грн., а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування ним, у строки та в порядку, визначені договором.
24.08.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору №296069334 від 13.08.2019 за умовами якої сторони погодили збільшити суму кредиту на 1 650,00 грн. з 24.08.2019 на строк дії Договору №296069334 від 13.08.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. 
13.09.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору №296069334 від 13.08.2019 підписанням якої сторони погодили продовжити строк на який було надано кредит за договором №296069334 від 13.08.2019 на тридцять днів та зі сплатою відсотків з 12.09.2019 у розмірі 1,55% в день.
Кредитний договір укладено у вигляді електронного документа та підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі перерахувавши відповідачу кредитні кошти. 
28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 у відповідності до умов якого клієнт зобов`язується за плату відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор приймає належні йому права грошової вимоги, до боржників вказаними у Реєстрі боржників.
31.12.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено Додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 відповідно до якої сторони погодили викласти текст у новій редакції.
Відповідно до Реєстру боржників №58 від 24.12.2019 року до Договору факторингу №28/1118-01 ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №296069334.
20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні йому права грошової вимоги, до боржників вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників №2 від 06.03.2023 року до Договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 25 986,40 грн., з яких: 9 249,47 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 16 736,93 грн. - сума заборгованості за відсотками.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. 
З урахуванням викладеного позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованість за кредитним договором №296069334 в розмірі 25 986,40 грн., а також понесені судові витрати.
Ухвалою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 листопада 2025 року цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя для розгляду за підсудністю.
16 лютого 2026 року справа надійшла до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Алєксєєнка А.Б.
Ухвалою суду від 16 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи.
24 березня 2026 року та 29 квітня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Мідяного Є.О. про витребування доказів у якому він просив витребувати у позивача оригінали електронних доказів, а саме: договору №296069334 від 13.08.2019, додатку №1 до договору №296069334 від 13.08.2019, додаткової угоди від 24.08.2019 з додатком №1 до договору №296069334 від 13.08.2019, додаткової угоди від 13.09.2019 до договору №296069334 від 13.08.2019.
Також 24.03.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому він зазначив, що відповідач не визнає позов в частині стягнення відсотків посилаючись на такі обставини. Зазначив, що відповідач звертався до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», проте договори чи додаткові угоди із даним товариством не підписував. Відповідно до розміщеної на сайті реклами товариства говорилось про можливість взяти кредит на 30 днів без визначення додаткових умов та підписання будь-яких договорів. Додані до позовної заяви копії договору та додаткових угод у відповідача відсутні. Також не зазначено і позивачем яким саме чином були підписані ці угоди відповідачем. Відповідач не заперечує того, що на його картковий рахунок надходили грошові кошти в сумі 9 250,00 грн., які він вважав можна повернути через 30 днів без сплати відсотків та комісій. Крім цього, зауважив, що за наданим позивачем розрахунком заборгованості слідує, що відсотки за користування кредитом нараховані за період з 13.08.2019 по 06.03.2023, тобто понад строк передбачений кредитним договором та додатковою угодою, за яким загальний строк на який було надано кредит становить до 12.10.2019 року включно. За вказаних обставин, з урахуванням сплачених відповідачем коштів, розмір несплачених відсотків не повинен перевищувати 1 356,73 грн.
30 березня 2026 року до суду від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив у якій останній вважає доводи представника відповідача наведені у відзиві на позовну заяву необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню оскільки підписанням кредитного договору сторони погодили, що всі документи щодо надання кредиту підписуються позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Позичальник заповнюючи заяву на сайті надав кредитору усі необхідні персональні дані. При цьому для укладення кредитного договору необхідно здійснити певну послідовність дій направлених на реальне укладення договору та отримання коштів. Вважає, що позивачем надані належні доказу укладання відповідачем із первісним кредитором кредитного договору в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Також підписанням кредитного договору сторони погодили усі основні умови, зокрема і щодо сплати відсотків за користування кредитом. Жодних заперечень щодо умов договору від відповідача не надходило. Водночас всупереч умов договору відповідачем взяті на себе зобов`язання не виконано, суму кредиту не повернуто та не сплачено проценти за користування ним, відтак кредитний договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, а кінцева дата строку кредиту – є лише датою повернення кредиту, а не датою закінчення строку дії кредитного договору.
Ухвалою суду від 12 травня 2026 року було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Медяного Є. О. про витребування доказів та витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінал кредитного договору №296069334 від 13 серпня 2029 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , а також оригінали додатку №1 до договору №296069334 від 13.08.2019, додаткової угоди від 24.08.2019 з додатком №1 до договору №296069334 від 13.08.2019, додаткової угоди від 13.09.2019 до договору №296069334 від 13.08.2019.
18 травня 2026 року на виконання ухвали суду від 12.05.2026 представником ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано оригінали укладених в електронній формі кредитного договору №296069334 від 13 серпня 2029 року укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , а також оригінали додатку №1 до договору №296069334 від 13.08.2019, додаткової угоди від 24.08.2019 з додатком №1 до договору №296069334 від 13.08.2019, додаткової угоди від 13.09.2019 до договору №296069334 від 13.08.2019.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляд справи у судове засідання не з`явився, разом з тим подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, разом з тим від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 13.08.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №296069334.
Відповідно до п.1.1 Договору сторони погодили, що товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 7 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4 цього договору.
У відповідності до п.1.3 Договору кредит надається строком на 30 днів, а згідно із п.1.4 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,77 процентів від суми кредиту за кожний день користування, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п.1.3 Договору.
24.08.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору №296069334 від 13.08.2019 за умовами якої сторони погодили збільшити суму кредиту на 1 650,00 грн. з 24.08.2019 на строк дії Договору №296069334 від 13.08.2019 на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах договору. 
13.09.2019 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до Договору №296069334 від 13.08.2019 підписанням якої сторони погодили продовжити строк на який було надано кредит за договором №296069334 від 13.08.2019 на тридцять днів.
Відповідно до п.3 Додаткової угоди від 13.09.2019 сторони погодили, що починаючи з 12.09.2019 позичальник сплачує за користування кредитом 1,55 процентів в день від суми кредиту. 
Кредитний договір та додаткові угоди укладено сторонами в електронній формі в інформаційно-телекомунікаційній системі первісного кредитора. 
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом встановлено, що відповідно до п.4.4 Договору №296069334 від 13.08.2019 сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саме юридичну силу як і власноручний підпис. 
При цьому, укладення договорів в електронній формі передбачає процедуру ідентифікації підписанта, підтвердження його згоди з умовами договору.
Судом встановлено, що у договорі містяться обов`язкові реквізити сторін необхідні для укладення договору. В свою чергу, без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. При цьому невірне написання прізвища відповідача у кредитному договорі не спростовує факту укладання договору оскільки у ньому містяться такі персональні дані відповідача такі як серія та номер паспорта, його податковий номер, адресу реєстрації місця проживання, адресу електронної пошти.
Зі змісту договору убачається, що його підписанням сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі сторін для укладення договору.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 2 1383/2010 (провадження № 14-308цс18) зазначено, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В свою чергу, доказів того, що укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 договір №296069334 від 13.08.2019 та додаткові угоди до нього визнавалися у встановленому законом порядку недійсним матеріали справи не містять.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов вищевказаних договорів ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано на рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 7 600,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 13.08.2019 та 1 650,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 24.08.2019. Факт отримання кредитних коштів також не заперечується відповідачем.
Отже, беручи до уваги вищенаведені факти, суд вважає, що при укладенні Кредитного договору волевиявлення сторін було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено у формі, встановленій законом, та був спрямований на реальне настання правових наслідків, а саме отримання кредитних коштів позичальником.
Згідно з положеннями ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Як убачається з матеріалів справи відповідач взяті на себе зобов`язання за Договором належним чином не виконав у зв`язку із чим згідно розрахунку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість відповідача за договором №296069334 від 13.08.2019 станом на 24.12.2019 року становила 25 986,40 грн., яка складається заборгованості за основним боргом у розмірі 9 249,47 грн., заборгованості по нарахованим та несплаченим відсоткам у розмірі 16 736,93 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора, новий кредитор укладав з боржниками договір.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № 28/1118-01 строком дії до 30.12.2021.
31.12.20209 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено додаткову угоду № 26, якою договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. У даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, однак його дата укладання залишена 28.11.2018.
20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №20102022.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 25 986,40 грн.
З огляду на зазначене, суд доходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено, що за умовами згаданих договорів факторингу ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» є новим кредитором у зобов`язаннях за кредитним договором, який укладено з відповідачем. Дана обставина також не заперечувалась стороною відповідача.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За встановлених обставин, враховуючи те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, має прострочену заборгованість зі сплати основної суми кредиту та процентів, що є істотним порушенням умов договору позивач правомірно звернувся до суду з позовом про примусове стягнення боргу, що відповідає як умовам договору, так і нормам цивільного законодавства України.
Разом з цим, вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» №296069334 від 13.08.2019 та відповідачем договору кредиту, дана фінансова установа надала позичальнику кредит строком на 30днів. Подальшому сторони підписанням додаткової угоди від 13.09.2019 погодили продовжити строк на який був наданий кредит за договором №296069334 від 13.08.2019 на 30 днів. 
Таким чином, кредитодавець відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування за договором №296069334 від 13.08.2019 по 12.10.2019, після закінчення строку його дії у кредитодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, що узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/17048/17.
Досліджений судом розрахунок заборгованості свідчить про те, що визначені позивачем до стягнення заборгованості по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитом включає період, який виходить за межі строку кредитування.
Оскільки після закінчення строку кредитування у кредитодавців відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, то заявлені ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», як правонаступника ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом за період з 13.10.2019 є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» станом на 12.10.2019 заборгованість відповідача за договором №296069334 від 13.08.2019 становила 13 407,20 грн., з яких 9 250,00 грн. – сума основного боргу, 4 157,20 грн. – сума заборгованості по процентам. Також з вказаного розрахунку заборгованості слідує, що відповідачем було сплачено 2 800,47 грн., з яких 0,53 грн. –з араховано в погашення основного боргу, а 2 800,47 грн. – в рахунок погашення заборгованості за відсотками. Таким чином, розмір заборгованості відповідача по процентах в межах погодженого сторонами строку та з урахуванням внесених коштів становить 1 356,73 грн.
За вказаних обставин, враховуючи те, що відповідачем доказів належного виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів суду не надано, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором №296069334 від 13.08.2019 у розмірі 10 606,20 грн., яка складається із заборгованості по основному боргу у розмірі 9 249,47 грн. та процентів за користування кредитом в межах погодженого сторонами строку кредитування у розмірі 1 356,73 грн.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, який становить 1235,72 грн. (з розрахунку: 10 606,20 грн. х 100% / 25 986,40 грн. = 40,81%; 40,81% х 3 028,00 грн. / 100% = 1 235,72 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-4, 12, 13, 19, 76-83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованість за Кредитним договором №296069334 від 13.08.2019 у розмірі 10 606 (десять тисяч шістсот шість) гривень 20 копійок, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 9249 (дев`ять тисяч двісті сорок дев`ять) гривень 47 копійок, заборгованості за відсотками у сумі 1356 (одна тисяча триста п`ятдесят шість) гривень 73 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» судовий збір у розмірі 1 235 (одна тисяча двісті тридцять п`ять) гривень 72 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складено 17 липня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя:      А.Б.Алєксєєнко