П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року 
м. Рівне

Справа № 570/3413/25
Провадження № 22-ц/4815/1165/26

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого-судді – Шимківа С.С.,
суддів: – Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,
секретар судового засідання – Хлуд І.П. ,

учасники справи: 
позивач – керівник Рівненської окружної прокуратури 
Євгеній Іванович Михайліченко, 
відповідач – ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог 
на предмет спору – Великоомелянська сільська рада Рівненського району 
Рівненської області
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Курганською Оленою Вікторівною на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2026 року у справі за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Курганської О.В. про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури – Михайліченка Євгенія Івановича в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Великоомелянська сільська рада Рівненського району Рівненської області, про припинення права власності на земельну ділянку, шляхом її конфіскації та продажу на земельних торгах, –

в с т а н о в и в :

16.09.2025 року представник відповідача ОСОБА_2 – адвокат Курганська О.В. звернулася, через систему "Електронний суд", із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову.
В обґрунтування клопотання вказує, що ухвалою Рівненського районного суду від 17.07.2025 р. по справі № 570/3413/25 задоволено заяву виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури Євгенія Івановича Михайліченка та вжито заходи забезпечення позову до пред`явлення його до суду шляхом: накладення арешту на земельну ділянку площею 0,6952 га, кадастровий номер 5624682000:01:005:0163; заборонено органам, які здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки площею 0,6952 га, кадастровий номер 5624682000:01:005:0163 до набрання законної сили рішенням у даній справі; заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки кадастровий номер 5624682000:01:005:0163 до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.
Пояснює, що нарівні з ним земельною ділянкою користуються інші члени його сім`ї, які є громадянами України та можуть набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.
Через тяжку хворобу свого брата ОСОБА_3 він кілька разів у 2021-2022 році їздив до Швеції для надання допомоги та підтримки своєму брату. Тобто, не відчуження ним земельної ділянки з кадастровим номером 5624682000:01:005:0163 до даного часу відбулося з незалежних від нього причин.
Крім того, на час виникнення у нього права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5624682000:01:005:0163, згідно ст. 145 ЗК України він мав би можливість отримати набуту земельну ділянку, у разі не відчуження її протягом року, в оренду.
Тому вважає, що положення Земельного кодексу України в новій редакції, які передбачають конфіскацію земельної ділянки, тобто посилюють його відповідальність, не можуть бути застосовані до нього, адже відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Окрім того, у чинній на даний час редакції ч.4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Таким чином, конфіскована земельна ділянка не звертається у власність держави як в ухвалі про забезпечення позову вказує суд, тому вважає, що застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами та є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Просила суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 17 липня 2025 року. 
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2026 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 – адвоката Курганської Олени Вікторівни вх. 17050 від 16.09.2025 р. про скасування заходів забезпечення позову застосованих ухвалою Рівненського районного суду від 17 липня 2025 року – відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що на час розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі №570/3413/25 спір по суті не вирішено, рішення не ухвалено, вістуні підстави для скасування заходів забезпечення позову у справі.
Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду,  ОСОБА_2 , через представника – адвоката Курганську Олену Вікторівну оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що суд помилково вважає, що інститут скасування заходів забезпечення позову напряму залежить від кінцевого результату розгляду справи, адже відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. 
Вказує, що зміна обставин, які зумовили застосування заходів забезпечення позову є підставою для скасування заходів забезпечення позову.
Члени сім`ї відповідача є громадянами України (дружина та син), які вправі користуватися земельними ділянками сільськогосподарського призначення.
Окрім того, земельна ділянка з кадастровим номером 5624682000:01:005:0163 була набута відповідачем 24.04.2019 р. на підставі договору купівлі-продажу під час шлюбу із громадянкою України ОСОБА_4 (шлюб зареєстрований 02.02.2013 р.), і на даний час подружжя внесли зміни у шлюбний контракт та визнали вказану земельну ділянку об`єктом спільної сумісної власності.
Просить суд скасувати оскаржувану ухвалу місцевого суду та прийняти нову ухвалу, якою клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.
01 червня 2026 року Рівненською окружною прокуратурою подано відзив на апеляційну скаргу, у якій покликається на законність оскаржуваної ухвали.
Вказує, що представником відповідача, як на момент внесення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою від 17.07.2025 (16.09.2025), так і на час розгляду клопотання судом (23.03.2026) будь-які докази, які свідчили б про зміну обставин, які зумовили застосування заходів забезпечення позову до суду не подавалися, в тому числі і угода про зміну шлюбного договору.
На даний час кінцеве рішення у цивільній справі № 570/3413/25 судом не прийнято, розгляд справи триває, при цьому, обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, не змінились, а потреба у забезпеченні позову не відпала.
У заявленому клопотанні від 16.09.2025 представником відповідача не наведено виняткових випадків, які могли б слугувати підставою для скасування заходів забезпечення позову на підставі ст. 158 ЦПК України.
Просить про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду – без змін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з частинами першою, четвертою, дев`ятою статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Постановою Рівненського апеляційного суду від 09 липня 2026 року скасовано ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 17 липня 2025 року.
У задоволенні заяви виконувача обов`язків керівника Рівненської окружної прокуратури про забезпечення позову відмовлено.
Оскільки заходи забезпечення позову скасовано вищенаведеною постановою апеляційного суду, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2026 року.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , яка подана його представником – адвокатом Курганською Оленою Вікторівною залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 23 березня 2026 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий-суддя      Шимків С.С.

Судді:  Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.