ЄУН 193/163/26 
Провадження № 3/193/81/26 

П О С Т А Н О В А
іменем України
06 липня 2026 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Кравченко Н.О., за участі: секретаря судового засідання Ратушної В.В., прокурора ОСОБА_1 (Бориса Р.В.), особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яка надійшла від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України відносно:
ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, працюючої в КНП «Софіївський центр первинної медико- санітарної допомоги» Софіївської селищної ради на посаді акушерки, члена ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,  

ВСТАНОВИВ:
До Софіївського районного суду Дніпропетровської області від Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшли три протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відносно ОСОБА_2 , а саме: №157 від 06.02.2026 за ч.1 ст. 172-6 КупАП, №158 від 06.02.2026 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та №159 від 06.02.2026 за ч.1 ст.172-6 КУпАП. 
ОСОБА_2 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді акушерки КНП «Софіївський центр первинної медико-санітарної допомоги» Софіївської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, лише 26.01.2026 о 13 год. 46 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП ( протокол №157 від 06.02.2026).
ОСОБА_2 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді акушерки КНП «Софіївський центр первинної медико-санітарної допомоги» Софіївської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, лише 26.01.2026 о 13 год. 56 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП ( протокол №158 від 06.02.2026)
ОСОБА_2 , будучи членом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на посаді акушерки КНП «Софіївський центр первинної медико-санітарної допомоги» Софіївської селищної ради, будучи відповідно до п.п. «ґ» п.2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларуванні, у порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (при звільненні) за період 01.01.2024- 12.09.2024 період, а саме — 27.01.2026 о 09 год. 57 хв., тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за частиною 1 статті 172-6 КУпАП ( протокол №159 від 06.02.2026).
Постановою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинця О.В. від 11 лютого 2026 року справи про адміністративні правопорушення об`єднано в одне провадження для спільного розгляду. 
23 лютого 2026 року постановою Софіївського районного суду Дніпропетровської області заяву про самовідвід судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинця О.В. від участі у розгляді даної справи задоволено та передано справу про адміністративні правопорушення до канцелярії суду для повторного авторозподілу між суддями.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 справу про адміністративні правопорушення передано в провадження судді Кравченко Н.О.
Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини, викладені у протоколах. Вважав , що особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпаП.
ОСОБА_2 в судовому засіданні прохала закрити адміністративне провадження за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснила, що вона працює акушеркою Софіївського Центру ПМСД з 2009 року. Має середню спеціальну освіту за спеціальністю «Акушерка». У засіданнях комісії участі не приймала. Також пояснила, що їй було повідомлено, що вона залучена членом ВЛК та, оскільки вона не має вищої освіти , декларацію їй заповнювати непотрібно. Коли приїхав слідчий з м. Дніпра їй роз`яснили, що вона повинна була заповнити декларації і вона, на вимогу, їх заповнила 26.01.2026 року.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , прокурора, дослідивши матеріали об`єднаної справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Оскільки, ОСОБА_2 вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.
Водночас, суд враховує, що навіть у разі наявності підпису особи у протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом її вини. Вказане підтверджується практикою ВС, а саме Постановою ВС/КАС № 757/2757/16-а від 22.07.2019 року.
Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.
Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація). Згідно з приміткою до цієї статті, суб`єктами правопорушень у ній (крім правопорушень, визначених частинами другою та третьою цієї статті, у частині неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані) є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію.
З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона носить бланкетний характер і лише описує безпосередньо саме правопорушення, тоді як для повного визначення ознак складу цього правопорушення необхідно звернутися до Закону України «Про запобігання корупції».
Статтею 3 Закону встановлений виключний перелік осіб, що є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Згідно з абз. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» голови, їх заступники, члени та секретарі позаштатних постійно діючих військово-лікарських і лікарсько-льотних комісій, які при цьому не є особами, зазначеними у пункті 1 частини першої цієї статті, є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Відповідно до п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» до суб`єктів також віднесено особовий склад штатних військово-лікарських комісій.
Наказом Міністра внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285 затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі Положення №285), що визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями ( далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України.
Пунктом 1 Розділу 2 Положення №285 передбачено, що лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. Лікарсько-льотна експертиза проводиться позаштатними ЛЛК, які утворюються у штатних М(ВЛ)К (за потреби).
Згідно з пунктом 2 Розділу 2 Положення №285 штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія Державної установи «Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України» (далі ЦМ(ВЛ)К), М(ВЛ)К державних установ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» по областях, місту Києву та Київській області (далі ДУ ТМО), Державної лікарні МВС України в м. Кривий Ріг, М(ВЛ)К Медичного центру Національної гвардії України.
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 594 від 26.12.2022 року «Про створення позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2023 рік створено чотири позаштатні постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 .(а.с.16-18)
Згідно Додатку №1 до складу Третього відділу смт. Софіївка залучено членів комісії в тому числі і акушера ОСОБА_4 як акушера КНП «Софіївського центру первинної медіко-санітарної допомоги Софіївської селищної ради (за згодою) із позначкою відсутня. (а.с.17-19зв.)
Також, до протоколів у якості доказу долучено Розпорядження начальника районної військової адміністрації № Р-242/0/530-23 від 26.12.2023 року «Про утворення позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій у Криворізькому районі під час дії воєнного стану згідно п. 1 якого утворено позаштатні постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 та затверджено їх склад. П. 2 ч. 4 було зобов`язано забезпечити необхідною кількість лікарів-спеціалістів. Також, п. 5 Розпордження було визнано таким, що втратив чинність розпорядження голови райдержадміністрації – начальника районної військової адміністрації від 10 липня 2023 року № Р-112/0/530-23. (а.с.19-20)
Згідно Персонального складу позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій у Криворізькому районі під час дії воєнного стану, затвердженого Розпорядженням від 26.12.2023 року № Р 242/0/530-23 до складу Третього відділу ОСОБА_2 , не зазначена. (а.с.21-23) 
Згідно Розпорядження начальника районної військової адміністрації від 12.08.2024 року № Р-153/0/530-24 «Про внесення змін до розпорядження Голови райдержадміністрації – начальника районної військової адміністрації від 26.12.2023 року № Р-242/0/530-23 затверджено зміни до персонального складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якого ОСОБА_2 , відсутня (а.с.24-27).
Також, до матеріалів додано відомість про доведення до особового складу медичної комісії Третього відділу смт. Софіївка набуття штатними особами військово-лікарських комісій статусу суб`єктів декларування, зробленого за телеграмою ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2/40/14893 від 26.10.2023 року, який також містить підпис ОСОБА_2 (а.с.28)
Доказів призначення на посаду лікаря ОСОБА_2 суду не надано, також не надано доказів працевлаштування особи КНП «Софіївського центру первинної медико-санітарної допомоги Софіївської селищної ради .
З фабули протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 інкримінується невчасна подача декларації як членом позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії, тобто суб`єктом, передбаченим підпунктом «ґ» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» щорічної за 2023 рік (Протокол № 157 від 06.02.2026 року ), невчасне подання декларації за період 01.01.2024-12.09.2024 при звільненні (протокол № 159 від 06.02.2026 року) та щорічної за 2024 рік (протокол № 158 від 06.02.2026 року) .
До трьох протоколів старшим оперуповноваженим долучено ідентичні матеріали доказів: Додаток №1 до складу Третього відділу смт. Софіївка ; Розпорядження начальника районної військової адміністрації № Р-242/0/530-23 від 26.12.2023 року «Про утворення позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій у Криворізькому районі під час дії воєнного стану ; Персональний склад позаштатних постійно діючих військово-лікарських комісій у Криворізькому районі під час дії воєнного стану, затвердженого Розпорядженням від 26.12.2023 року № Р 242/0/530-23 ; Розпорядження начальника районної військової адміністрації від 12.08.2024 року № Р-153/0/530-24 «Про внесення змін до розпорядження Голови райдержадміністрації – начальника районної військової адміністрації від 26.12.2023 року № Р-242/0/530-23 затверджено зміни до персонального складу ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Відомість про доведення до особового складу медичної комісії Третього відділу смт. Софіївка набуття штатними особами військово-лікарських комісій статусу суб`єктів декларування, зробленого за телеграмою ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2/40/14893 від 26.10.2023 року. Доказів призначення на посаду лікаря ОСОБА_2 суду не надано, також не надано доказів працевлаштування особи КНП «Софіївського центру первинної медико-санітарної допомоги Софіївської селищної ради .
Разом з тим, відповідно до фактичних обставин, встановлених судом, ОСОБА_5 фактично зазначена у Додатку № 1 до Наказу № 594 від 26.12.2022 року про утворення комісій на 2023 рік. 
Згідно характеристики, наданої на акушерку Софіївського Центру ПМСД, ОСОБА_2 має освіту за спеціальністю «Акушерка» Криворізького медичного училища від 1997 року, (що є середньо-спеціальною освітою) та працює на посаді старшої акушерки пологового відділення. 
Згідно 2.5.2. Наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
Порядок створення ЛЛК визначається Положенням про лікарсько-льотну експертизу в державній авіації України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 20 листопада 2017 року № 602, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2017 року за № 1566/31434.
{Підпункт 2.5.2 пункту 2.5 глави 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023; в редакції Наказу Міністерства оборони № 262 від 27.04.2024}
2.5.3. До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів).
2.5.1. До позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать:госпітальні ВЛК;гарнізонні ВЛК;ЛЛК;ВЛК Десантно-штурмових військ; ІНФОРМАЦІЯ_5 ;ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; {Абзац сьомий підпункту 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства оборони № 262 від 27.04.2024}ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України;ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.{Підпункт 2.5.1 пункту 2.5 глави 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023}
2.5.2. Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
Порядок створення ЛЛК визначається Положенням про лікарсько-льотну експертизу в державній авіації України, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 20 листопада 2017 року № 602, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2017 року за № 1566/31434.{Підпункт 2.5.2 пункту 2.5 глави 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023; в редакції Наказу Міністерства оборони № 262 від 27.04.2024}2.5.3. До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів).{Підпункт 2.5.3 пункту 2.5 глави 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023; із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 686 від 14.10.2024}2.5.4. Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
2.5.5. За запитом голови ВЛК (ЛЛК), до роботи позаштатних (постійно та тимчасово діючих) ВЛК (ЛЛК) на правах членів ВЛК (ЛЛК) можуть залучатися головні (провідні) медичні спеціалісти, начальники відділень, інші лікарі-спеціалісти закладів охорони здоров`я (установ), спеціалісти інших (не медичних) спеціальностей, начальник медичної служби та/або представник командування (керівництва) військової частини, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається.{Підпункт 2.5.5 пункту 2.5 глави 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства оборони № 490 від 18.08.2023; в редакції Наказу Міністерства оборони № 262 від 27.04.2024}
Згідно Переліку лікарських посад у закладах охорони здоровя 
Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 листопада 2002 р.за № 893/7181 акушерка не входить до такого. Акушерка згідно п. 1 розділу ІV переліку , затвердженому Наказом Міністерства охорони здоров`я України 05 липня 2025 р. № 1065 входить до розділу «Медсестринської професії (посади) та відповідні їм професійні кваліфікації».
Таким чином, суд висновує, що ОСОБА_2 , працюючи за штатом на посаді старшої акушерки Софіївського Центру ПМСД на момент її включення до складу позаштатні постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно Наказу № 594 від 26.12.2022 року, не відповідала вимогам, які пред`явлені до особи – члена комісії (не у якості секретаря), оскільки не є лікарем та не мала повноважень на проведення огляду та надання медичного висновку щодо стану здоровя осіб.
Надаючи оцінку доведеності вини, суддя враховує, що окремий наказ відносно ОСОБА_2 про зарахування її до складу комісії не виносився, докази про звільнення з числа осіб членів ВЛК за персональним складом, відомостей щодо призначення ОСОБА_2 на посаду лікаря, в матеріалах справи також відсутні. Взагалі відсутні докази займаної посади особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Щодо доказів, долучених до протоколів № 159 від 06.02.2026 року та № 158 від 06.02.2026 року , матеріалами справи взагалі не доведено підстави притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за несвоєчасне заповнення декларацій «Щорічної» за 2024 рік та «при звільненні» за період 01.01.2024-12.09.2024 рр., оскільки ОСОБА_2 не входила до персонального складу позаштатні постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2024 рік та не набула статусу члена ВЛК у законний спосіб. 
Враховуючи відсутність доказів фактичного виконання ОСОБА_2 обов`язків, покладених на неї як на члена ВЛК, виключає її статус суб`єкта декларування.
Враховуючи все вищевикладене, суддею встановлено, що ОСОБА_2 , не набула суб`єктності в розумінні п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки не мала достатнього фаху виконувати обов`язки члена ВЛК, а відтак у неї не виник обов`язок виконання вимог на заповнення відповідної декларації - щорічної за 2023 рік.
Також, суддею встановлено, що ОСОБА_2 , не будучи суб`єктом в розумінні п. п. «ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» не мала обов`язку для заповнення декларації «щорічної» за 2024 рік, та « при звільненні», оскільки не була включена до складу комісії і обов`язки члена ВЛК не виконувала, а відтак, виключає її статус суб`єкта декларування внаслідок чого не виник обов`язок виконання вимог на заповнення відповідних декларацій. 
Оцінюючи вказаний протокол відповідно до ст. 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що у фабулі протоколу наведено загальний зміст правопорушення з посиланням на норму Закону, без зазначення конкретних обставин його вчинення, без додавання відповідних доказів, що є недопустимим, так як порушує право особи на захист, та позбавляє суд можливості оцінити такі дії як правопорушення, виходячи із наявності його складу.
У рішеннях «Малофєєва проти росії» та «Карелін проти росії», Європейський суд з прав людини зауважив, що формулювання правопорушення, викладене у фабулі постанови про адміністративне правопорушення, слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведена не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Враховуючи викладене, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати фабулу протоколу про адміністративне правопорушення та не може вийти за його межі та визнати особу винною в тих діях, які їй не інкримінувались в протоколі працівниками поліції.
Крім того, суд не може відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Вирішуючи справи цієї категорії, суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддя вважає, що за відсутності суб`єктивної та об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не може наступати відповідальність.
З огляду на викладене, суд вважає, що доводи прокурора про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне заповнення декларації «щорічної» за 2023 рік (Протокол № 157 від 06.02.2026 року ), невчасне подання декларації за період 01.01.2024-12.09.2024 при звільненні (протокол № 159 від 06.02.2026 року) та щорічної за 2024 рік (протокол № 158 від 06.02.2026 року), є необґрунтованими і не узгоджується з вказаними вище вимогами КУпАП, а її вина у вчиненні такого правопорушення є недоведеною.
Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що порушення ОСОБА_2 строків подання декларації, за встановлених в суді обставин, не створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 51-2 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП, суддя,-
Інші доводи ОСОБА_2 не потребують детального аналізу судом, оскільки не мають вирішального значення у цьому провадженні, виходячи із предмету та меж доказування у даній категорії справ.
Застосовуючи такий підхід, суд виходить з усталеної практики Європейського суду з прав людини щодо мотивування судового рішення. І хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України»). Суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені.
Рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості Закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні.
Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, у даній справі відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких у визначеному законом порядку, поза розумним сумнівом можливо встановити наявність складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суть яких викладено у протоколах про адміністративне правопорушення, та винуватість ОСОБА_2 у їх вчиненні (за протоколами № 157, №158, № 159), а відтак провадження відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-денного строку до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області. 
Повний текст постанови складено та оголошено 09 липня 2026 року о 16:00 годині.

Суддя Н.О.Кравченко