ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року
м. Київ
справа № 369/8123/15-к
провадження № 51-4961км25
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого	ОСОБА_1 ,	
суддів	ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,	
за участю: секретаря судового засідання засудженої  захисника  прокурора 	 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,	
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженої 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Севастополя, жительки АДРЕСА_1, 
на вирок Київського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року.
Обставини справи

1. Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 лютого 2024 рокуОСОБА_5 засуджено до покарання у виді позбавлення волі:
за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (КК) із застосуванням статті 69 КК - на строк 5 років без конфіскації майна;
за частиною 1 статті 321 КК - на строк на 2 роки;
за сукупністю злочинів остаточно - на строк 5 років.
2. На підставі статті 75 КК її звільнено від відбування з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладено на неї обов`язки, передбачені частиною 1 статті 76 КК.
3. Суд визнав доведеним, що 30 червня 2015 року приблизно о 16:00 за попередньою змовою з невстановленою особою засуджена з метою збуту взяла з попередньо обумовленого місця в м. Боярці Києво-Святошинського району Київської області наркотичний засіб метадон загальною масою 4,4861 г та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін загальною масою 3,8242 г, після чого була затримана.
4. Оскарженим вироком апеляційний суд скасував вирок в частині призначеного покарання і призначивзасудженій покарання у виді позбавлення волі:
за частиною 2 статті 307 КК - на строк 6 років з конфіскацією майна, крім житла; 
за частиною 1 статті 321 КК - на строк на 2 роки;
за сукупністю злочинів остаточно - на строк 6 років з конфіскацією майна, крім житла.
Вимоги і доводи касаційних скарг

5. Захисник, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (КПК), просить змінити вирок апеляційного суду та застосувати до засудженої положення статті 75 КК.
6. Він стверджує, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про неможливість виправлення засудженої без ізоляції від суспільства, оскільки всупереч вимогам статті 65 КК не врахував повною мірою пом`якшуючих обставин: щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, а також позитивних даних про її особу. Наголошує на тому що за тривалий час (понад 8 років), що минув з моменту вчинення злочину, засуджена не притягувалася до відповідальності, що свідчить про щирість її каяття та намір виправитися, а ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину значною мірою зменшився.
Позиції учасників касаційного розгляду

7. Захисник та засуджена підтримали доводи своєї скарги, а прокурор просила залишити вирок апеляційного суду без зміни. 
Оцінка Суду

8. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників розгляду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи сторін, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить задовольнити.
9. Захисник наполягає на тому, що його підзахисна заслуговує на звільнення від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі. 
10. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 438 та статті 414 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень може стати явна несправедливість призначеного покарання. 
11. Статтями 50 та 65 КК визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. 
12. Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні виду та розміру покарання, а також порядку його відбування. 
13. Суд першої інстанції, призначаючи покарання засудженій, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а також дані про особу засудженої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, працює, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, у неї наявні стійкі соціальні зв`язки, на спеціальних обліках у лікарів не перебуває.
14. Обставинами, що пом`якшують покарання, цей суд визнав щире каяття, а також вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
15. Зважаючи на ці обставини в сукупності з характером установлених конкретних дій винної суд першої інстанції визнав за можливе призначити засудженій за частиною 2 статті 307 КК покарання нижче від межі, встановленої санкцією цього положення, застосувавши статтю 69 КК. 
16. Апеляційний суд переглядаючи вирок за скаргою прокурора не погодився з наявністю обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, що давало б підстави для застосування положень частини1 статті 69 КК. 
17. Мотивація апеляційного суду зводиться головним чином до того, що засуджена вчинила два епізоди незаконного збуту наркотичного засобу метадону, а також сильнодіючого лікарського засобу. На думку апеляційного суду, це дає підстави для обґрунтованого припущення про те, що засуджена може продовжувати свою злочинну діяльність пов`язану зі збутом наркотичних засобів.
18. Проте, як видно з матеріалів справи, засуджена не обвинувачувалась у збуті заборонених речовин. Відповідно до встановлених судами фактів засуджена наміру збувати наркотичні засоби не мала, забрала їх в обумовленому місці для того, щоб передати своєму чоловіку, і одразу була затримана працівниками правоохоронного органу.
19. В суді засуджена стверджувала, що пакунок з наркотиком вона була змушена забрати під психологічним тиском свого наркозалежного чоловіка, і такий тиск може вважатися обставиною, яка знижує тяжкість вчиненого злочину і небезпечність засудженої. Ці обставини ніким під час судового розгляду не оспорювалися, і суд першої інстанції визнав, що злочин вчинено внаслідок збігу таких обставин, та взяв це до уваги, призначаючи покарання. Тому висновок апеляційного суду про відсутність мотивів врахування такої обставини є необґрунтованим. 
20. Суд також відзначає, на момент ухвалення рішення апеляційним судом з часу вчинення засудженою злочину минуло більш ніж 10 років, протягом яких вона не вчинила жодного правопорушення. Тому висновок апеляційного суду про можливість продовження нею злочинної діяльності не ґрунтується на будь-яких обставинах справи.
21. За таких обставин Суд не вважає, що мотивація апеляційного суду, яка не ґрунтується на встановлених обставинах справи, може бути достатньою підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині застосування статті 69 КК та посилення покарання.
22. Оцінюючи наявність підстав для звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням, Суд виходить з того, що у частині 2 статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого виду покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і в ході вирішення питання про порядок відбування покарання, зокрема про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
23. Суд першої інстанції при застосуванні положень статті 75 КК узяв до уваги відсутність обтяжуючих покарання обставин, повне визнання винитащире каяття. При цьому, враховуючи позицію обвинуваченої, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснив судовий розгляд за правилами частини 3 статті 349 КПК.
24. Суд вважає обґрунтованими доводи сторони захисту щодо необхідності врахувати посткримінальну поведінки засудженої, яка за тривалий час, що минув з моменту події в 2015 році не притягувалася до адміністративної або кримінальної відповідальності, працює, має місце проживання. Також поза увагою суду апеляційної інстанції залишився поважний вік засудженої та незадовільний стан здоров`я. 
25. На думку Суду, такі обставини суттєво зменшують суспільну небезпечність засудженої і мають бути враховані при визначенні покарання й вирішенні питання про можливість звільнення від покарання з випробуванням.
26. Зважаючи на обставини цього кримінального провадження, дані про особу засудженої, яка до кримінальної відповідальності притягується вперше, один епізод злочинної діяльності, ініціатором якого вона не була, її ставлення до вчиненого, посткримінальну поведінку, а також поважний вік (61 рік) та незадовільний стан здоров`я Суд вважає, що виправлення засудженої можливе без відбування покарання, проте в умовах здійснення контролю за її поведінкою. При цьому з огляду на положення статті 77 КК конфіскація майна як додаткове покарання, передбачене санкцією частини 2 статті 307 КК, не може бути призначена.
27. Таким чином, оскаржений вирок належить змінити в частині застосування заходу примусу на підставах, передбачених пунктами 2 та 3 частини 1 статті 438 КПК і в порядку, визначеному статтею 75 КК, звільнити засуджену від відбування покарання з випробуванням. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 432, 433, 436, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника задовольнити.
Вирок Київського апеляційного суду від 20 листопада 2025 року щодо ОСОБА_5 змінити.
Пом`якшити ОСОБА_5 із застосуванням статті 69 КК покарання за частиною 2 статті 307 КК до 5 років позбавлення волі.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. 
На підставі статті 75 КК звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши засудженій іспитовий строк тривалістю 3 роки. 
На підставі частини 1 статті 76 КК покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти.
В решті вирок залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає. 

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3