Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2026 р. Справа № 520/9033/26 
Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням нової редакції:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови від нарахування та виплати ОСОБА_1 призначеної з 21.03.2024 року пенсії, без обмеження максимальним розміром з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 року № 2-р (I) 2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити, у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 року № 2-р (I) 2024, з 21.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 21.03.2024 року в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в її максимально нарахованому підсумковому розмірі (з урахуванням індексації, доплат та підвищень, як особі з інвалідністю ІІ групи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії) без обмеження максимальним розміром;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 виплату різниці між максимально нарахованими та фактично виплаченими розмірами пенсії з 21.03.2024 року по день проведення доплати;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в справі, зокрема витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 37 870,05 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ УПФУ в Харківській області протиправно обмежено пенсію максимальним розміром, а також індексацію пенсії за 2024 - 2026 роки.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.
Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, та з 01.06.2010 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, з урахуванням Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ, що підтверджено протоколом по пенсійній справі №97 від 13.08.2010.
В позові зазначено, що при перегляді своєї пенсійної справи позивачем з`ясовано, що розмір пенсії обмежений максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Тобто, основний розмір пенсії з надбавками визначено у розмірі 35680,10 грн., однак, з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати визначено в сумі 25950,00 грн. Окрім того, встановлено обмеження індексації пенсійних виплат за кожен календарний рік починаючи з 2023 рік по 2026 рік, що є додатковою обставиною, яка призводить до зменшення розміру пенсії.
Ухвалою суду витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документи по справі.
На виконання ухвали суду представником пенсійного органу надано пояснення та витребувані документи.
З перерахунку по пенсійній справі встановлено, що з 01.03.2024 розмір пенсії позивача визначено 30360,55 грн., з урахуванням максимального розміру 20930,00 грн., в тому числі обмежено індексацію пенсії за 2023, 2024 роки.
З перерахунку по пенсійній справі встановлено, що з 01.03.2025 розмір пенсії позивача визначено 32342,75 грн., з урахуванням максимального розміру 23610,00 грн., в тому числі обмежено індексацію пенсії за 2023, 2024, 2025 роки.
З перерахунку по пенсійній справі встановлено, що з 01.03.2026 розмір пенсії позивача визначено 35680,10 грн., з урахуванням максимального розміру 25950,00 грн., в тому числі обмежено індексацію пенсії за 2023, 2024, 2025, 2026 роки.
У зв`язку з чим 03.04.2026 позивач звернувся до територіального пенсійного органу із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії з 21.03.2024 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням індексації за період 2024 - 2026 роки.
Відповідно до пункт 4.2 постанови правління ПФУ від 16.12.2020 №25-1 “Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України”, при прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Вищевказану заяву про призначення пенсії за віком за принципом екстериторіальності передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, за результатами розгляду якої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №963260189160 від 09.04.2026 року позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.06.2010 та отримує пенсію за віком, розраховану згідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, заробітна плата обчислена відповідно статті 30 Закону. Отже, відсутні підстави для перерахунку пенсії - збільшення заробітної плати (пенсії за спецзаконами) (а.с. 23).
Не погоджуючись з рішенням про відмову у перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації пенсії за період 2024 - 2026 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.
По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ.
Відповідно до ст. 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно з ч. 1 статті 49 Закону №796-ХІІ врегульовано, що пенсії особам, віднесеним, до категорій, 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ст. 56 Закону №796-ХІІ передбачено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) осіб, які підпадають під його дію.
Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
Однак, 11.10.2017 набрав чинності Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким частину 2 доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з ст. 71 Закону №796-ХІІ дія положень цього Закону не може призупинятися іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.
Частиною 1 статті 27 Закону №1058-ІV визначено формулу розрахунку розміру пенсії за віком, а частиною 2 цієї статті передбачено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.
При цьому, ч. 2 ст. 27 Закону №1058-ІV визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Тобто, правове регулювання спірних правовідносин змінилось і у зв`язку зі змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж встановлений частиною 2 ст. 56 цього Закону, з призначенням пенсії на умовах визначених частиною 2 ст. 27 Закону № 1058-ІV.
При цьому, згідно з абзацом 2 ч. 1 ст. 28 Закону №1058-ІV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Таким чином, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону №796-XII, перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за рік.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2 групи від захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, та з 01.06.2010 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, з урахуванням Закону № 796-ХІІ, що підтверджено протоколом по пенсійній справі №97 від 13.08.2010.
З огляду на те, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2, на нього розповсюджується дія статті 56 Закону № 796-ХІІ.
Щодо твердження відповідача про неможливість застосування до позивача ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ у зв`язку з не призначенням пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону №1058-ІV (двохскладова формула), суд зазначає, що пенсія позивачу призначена до внесення до закону змін, які передбачили дану умову (тобто до 11.10.2017), а попередня редакція вказаної статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без умови призначення пенсії на підставі ч. 2 ст. 27 Закону №1058-ІV. Зазначені зміни стосуються тих пенсій, які були призначені вперше та після внесення зазначених змін.
Враховуючи те, що пенсія позивачу не призначається вперше, а перераховується, то на нього не поширюється вказана умова.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.12.2022 у справі №520/4297/19, від 17.04.2018 у справі №565/1270/17, від 02.04.2019 у справі №565/871/17, від 26.11.2019 у справі №572/1263/17 та від 16.07.2020 у справі №336/7176/16-а (2-а/336/41/2017) та від 07.02.2019 у справі № 712/2147/17, від 15 липня 2021 року у справі № 565/787/17.
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.06.2024 у справі №300/3435/21 вважає, що висновки, викладені в раніше ухвалених постановах Верховного Суду, зокрема від 23.10.2019 у справі №809/627/18, від 29.08.2022 у справі № 300/1390/19, від 06.09.2023 у справі №300/2091/21, від 10.01.2024 у справі №300/168/21 та інших, у яких викладено правовий висновок про розповсюдження п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ в редакції змін, внесених Законом №2148-VIII на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, та відповідно про те, що згідно із п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ (у редакції, що діяла на час її реалізації за заявою пенсіонера) умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини 2 статі 27 Закону №1058-IV; пенсіонер, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормовий стаж, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні, та вирішила відступити від таких висновків та сформувала наступні висновки: "(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону №796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.
У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.
(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону №796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом №2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим".
При цьому, суд зауважує, що пенсія позивача повинна розраховуватись виключно за нормами п. 2 ст. 56 Закону № 796-XII у редакції до 11.10.2017, яка не передбачає жодних обмежень, ідентичним тим, що вводяться двоскладовою процедурою.
Щодо обмеження розміру пенсії максимальним розміром (десять прожиткових мінімумів), суд зазначає наступне.
З перерахунку по пенсійній справі встановлено, що з 01.03.2024 розмір пенсії позивача визначено 30360,55 грн., з урахуванням максимального розміру 20930,00 грн., в тому числі обмежено індексацію пенсії за 2023, 2024 роки.
З перерахунку по пенсійній справі встановлено, що з 01.03.2025 розмір пенсії позивача визначено 32342,75 грн., з урахуванням максимального розміру 23610,00 грн., в тому числі обмежено індексацію пенсії за 2023, 2024, 2025 роки.
З перерахунку по пенсійній справі встановлено, що з 01.03.2026 розмір пенсії позивача визначено 35680,10 грн., з урахуванням максимального розміру 25950,00 грн., в тому числі обмежено індексацію пенсії за 2023, 2024, 2025, 2026 роки.
Спірними у є дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача максимальним розміром після ухвалення Конституційним Судом України рішення від 20.03.2024 № 2-р(II)/2024.
Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що набрав чинності з 01.10.2011.
За положеннями статті 2 Закону № 3668-VІ, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону № 796-XII, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Аналогічне положення з 01.10.2011 передбачене у частині 3 статті 67 Закону № 796-XII.
Однак, слід врахувати, що 20.03.2024 Конституційний Суд України ухвалив Рішення № 2-р(II)/2024, яким визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.
Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 2-р(II)/2024, стаття 67 Закону № 796-XII не містить норм про обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, так само, як і припис статті 2 Закону № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон № 796-XII, зі змінами, оскільки їх визнано неконституційними, з огляду на що, після звернення позивача, відповідач не мав правових підстав обмежувати пенсію позивача максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, скасовані приписи законодавства, якими встановлювалось обмеження максимального розмірі пенсії десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які отримують пенсії, відповідно до Закону № 796-XII.
Згідно частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою належного захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №963260189160 від 09.04.2026 року "Про відмову в перерахунку пенсії", визнання протиправними дій та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати пенсію ОСОБА_1 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024, з урахуванням індексації, доплат та підвищень, як особі з інвалідністю ІІ групи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.
З приводу виплати позивачу пенсії, слід зазначити наступне.
Відповідно до пунктів 4.1-4.3 розділу ІV постанови правління ПФУ “Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 від 25.11.2005 року № 22-1”, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
При прийманні документів працівник сервісного центру реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта.
Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Згідно пункту 4.10 постанови правління ПФУ № 22-1, після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.
Зважаючи, що позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, яке і здійснює виплату пенсії, відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити позивачу перераховану пенсію.
З приводу строку звернення до суду з даним позовом, слід зазначити наступне.
Так, згідно з частинами першою-другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.
При цьому, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а висловила наступну правову позицію щодо строків звернення до суду:
1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів;
2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.
В прохальній частині позову позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити, у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 20.03.2024 року № 2-р (I) 2024, з 21.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії за віком.
Натомість, позивач звернувся до суду з цим позовом подавши його через систему "Електронний суд" 16.04.2026.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахунок пенсії за віком, починаючи з 16.10.2025, здійснивши виплату з урахуванням раніше виплачених сум.
Вказану позицію підтримано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року по справі №520/24909/23.
Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, буд. 10, м. Хмельницький, Хмельницький р-н, Хмельницька обл., 29005, код ЄДРПОУ21318350), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, код ЄДРПОУ 14099344) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №963260189160 від 09.04.2026 року "Про відмову в перерахунку пенсії".
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, які полягають у відмові здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024, з урахуванням індексації, доплат та підвищень, як особі з інвалідністю ІІ групи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 16.10.2025 відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» без обмеження її максимальним розміром відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року №2-р(II)/2024, з урахуванням індексації, доплат та підвищень, як особі з інвалідністю ІІ групи та учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії за віком з 21.03.2024 року по 15.10.2025 року - залишити без розгляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.