Справа №672/561/26 
Провадження №2/672/559/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року м. Городок
Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді Пономаренко Л.Е.,
з участю секретаря судового засідання – Моцної М.О.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільної справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулося в суд з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24.11.2025 № 542623-КС-002 в розмірі 16980,00 грн. та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2662,40 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 24.11.2025 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №542623-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого ТОВ «Бізнес позика» надав позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 07.04.2026 за ним утворилась заборгованість в розмірі 16980,00 грн., з яких: 6000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6780,00 грн. прострочена заборгованість за процентами, 3000,00 грн. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України та 1200,00 грн. прострочена заборгованість за комісією. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідачки кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 28.04.2026 було прийнято до розгляду дану цивільну справу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
12.06.2026 відповідачкою подано відзив на позовну заяву з посиланням на відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про перерахування коштів. Також зазначає, що розрахунок заборгованості наданий позивачем не є документом первинного бухгалтерського обліку, він не є борговим документом та належним доказом. Крім того, зазачає, що позивачем сума заборгованості по відсотках у розмірі 6780,00 грн. нарахована з порушенням вимог закону, оскільки позикодавець має право стягнути заборгованість за нарахованими відсотками у межах погодженого строку кредитування. Щодо стягнення заборгованості по комісії, зазначила, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням , обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Крім того зазначила, що заборгованість за штрафами в розмірі 3000 грн. нарахована відповідно до вимог ст.625 ЦК України неправомірно, оскільки п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 ЦК України. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог товариства про стягнення заборгованості за кредитним договором.
16.06.2026 представником позивача подано відповідь на відзив з посиланням на правомірність поданого позову. У відповіді на відзив представник позивача стверджує, що кредитний договір між сторонами був укладений шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку, визначеному статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті кредитодавця в особистому кабінеті позичальника, та підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Всі дії щодо укладення кредитного договору позичальник здійснював в інформаційно-телекомунікаційній системі в своєму особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця. Кредитний договір та правила (Додаткові угоди у випадку їх укладення) були додатково направлені на електронну адресу позичальника, яку він вказав під час заповнення анкетних даних в особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця. Згідно з п. 11.3.1. кредитного договору позичальник підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, частиною другою та п`ятою статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на веб-сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Номер банківської картки для перерахування кредитних коштів за кредитним договором був вказаний позичальником під час заповнення анкетних даних в його особистому кабінеті на веб-сайті кредитодавця. На підтвердження вищезазначеного, до позовної заяви була додана «Анкета клієнта», яка є витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи на веб-сайті Кредитодавця, відповідно до якої Позичальником був зазначений номер банківської картки НОМЕР_1 для перерахування на цю картку кредитних коштів за кредитним договором. На підтвердження того, що відповідач начебто не отримував кредитні кошти за кредитним договором, сторона відповідача могла просто надати суду виписку з банківського рахунку відповідача, який був відкритий для обслуговування його банківської картки, однак вона таких дій не здійснила, оскільки їй чудово відомо, що відповідач отримував кредитні кошти за Кредитним договором. Щодо наданих стороною позивача документів первинної бухгалтерської документації повідомив, що наданий позивачем разом з позовною заявою доказ (докази) перерахування кредитних коштів у вигляді довідки з платіжної системи є належним, допустимим та достатнім доказом перерахування кредитних коштів відповідачу за кредитним договором. Наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, разом з іншими доказами по справі, а саме кредитним договором, доказом перерахування кредитних коштів тощо, є належним, допустимим та достатнім доказом існування у відповідача заборгованості за Кредитним договором. ТОВ «Бізнес Позика» є небанківською установою, яка не відкриває позичальникам банківські рахунки та не випускає на ім`я позичальників банківські картки, тому перерахування кредитних коштів та зарахування платежів позичальників за кредитними договорами ТОВ «Бізнес Позика» зазвичай здійснюється за допомогою платіжних систем відповідних посередників. ТОВ «Бізнес Позика» не має жодного відношення до банківської картки позичальника (та відкритого для її обслуговування рахунку). Кредитним договором не передбачено, що ТОВ «Бізнес Позика» має обов`язково перерахувати кредитні кошти за кредитним договором саме зі свого банківського рахунку. Обов`язок ТОВ «Бізнес Позика за кредитним договором полягає в тому, щоб кредитні кошти у розмірі, який встановлений кредитним договором (Додатковими угодами у разі їх укладення), були перераховані на ту банківську картку позичальника, яку він вказав під час укладення кредитного договору в особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця.Щодо нарахування процентів за користування кредитом, зазначив, що їх нарахування здійснено в межах строку дії договору і у розмірі визначеному договором. Відповідно до п.2.5 кредитного договору комісія нарахована одноразово при видачі кредиту, її розмір становить 1200,00 грн. 
Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.11.2025 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Договір № 542623-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов вищевказаного договору ТОВ «Бізнес позика» надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6000,00грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит.
Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1 процент за кожен день користування кредитом.
Договір про надання кредиту від 24.11.2025 №542623-КС-002 відповідачкою ОСОБА_1 підписано електронним цифровим підписом (одноразовим ідентифікатором) UA-6857.
ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання перед відповідачкою ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 6000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на його банківську картку № НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою щодо здійснення переказу грошових коштів ОСОБА_1 на загальну суму 6000,00 грн.
Згідно витребуваної судом інформації з АТ «Універсал Банк» - рух коштів по рахунку вбачається, що 24.11.2025 на банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , яку емітовано в банку на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) було зараховано кошти в сумі 6000,00 грн. 
Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків та комісії, а тому станом на 07.04.2026 ТОВ «Бізнес позика» нарахована заборгованість в розмірі 16980,00 грн., з яких: 6000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6780,00 грн. прострочена заборгованість за процентами, 3000,00 грн. сума заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України та 1200,00 грн. прострочена заборгованість за комісією. 
Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наданий позивачем розрахунок наявної заборгованості за договором відповідачем не оспорювався, жодних доказів, які б спростовували суму заборгованості відповідачкою суду не надано, свій розрахунок не наведений, судово-економічна експертиза у справі за клопотанням відповідача не призначалась. Тобто, відповідач не спростував докази, надані позивачем щодо цього факту.
Враховуючи встановлені судом обставини, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії за кредитним договором, підлягають задоволенню.
Щодо стягнення з відповідачки 3000,00грн. заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України, суд прийшов до наступного висновку. 
Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, суд вважає, що нарахування відсотків відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 3000,00 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог - позов було задоволено у процентному відношенні на 82,33%, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2191,95 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 76-80, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за договором № 542623-КС-002 від 24.11.2025 про надання кредиту в розмірі 13980,00 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят гривень 00 копійок), з яких: 6000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6780,00 грн. прострочена заборгованість за процентами та 1200,00 грн. прострочена заборгованість за комісією. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (код ЄДРПОУ 41084239) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2191,95 грн.(дві тисячі сто дев`яносто одна гривня 95 копійок).
В іншій частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальність «Бізнес Позика» код ЄДРПОУ 41084239, місце знаходження: б. Лесі Українки, буд.26, офіс 411, м.Київ , 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя    Л.Е.Пономаренко