Справа № 159/6744/25
Провадження № 2/159/271/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року м. Ковель 
Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Губара В.Є.,
з участю:
секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,
позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
представника третьої особи Мініч А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною,
ВСТАНОВИВ :

23.09.2025 позивач ОСОБА_1 звернулася у суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, у якій просить встановити порядок її спілкування з дитиною, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом:
- надання ОСОБА_1 права бачитися з дитиною в будні дні тижня з понеділка по п`ятницю з 18:00 до 20:00, у вихідні дні щосуботи та неділі з 10:00 до 18:00;
- дозволу на телефонні та відеозв`язки щодня;
- надання можливості проводити спільно певні святкові дні (наприклад, день народження дитини, свята тощо).
Позов обґрунтовано тим, що позивач ОСОБА_1 є мачухою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки перебувала з 17.05.2023 по 15.06.2026 з її батьком ОСОБА_4 у фактичному шлюбі (співжиття). 03.09.2025 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . У період з 17.05.2023 по 15.06.2025 позивач фактично виховувала та проживала разом з дитиною в одній родині, забезпечувала її побут, догляд, емоційну підтримку, брала участь у її навчанні та вихованні. Між нею та дитиною склалися теплі та довірливі стосунки. У червні 2025 року батько дитини опинився під вартою, а біологічна мати дитини померла, у зв`язку з чим дитина почала проживати з дідом ОСОБА_2 - відповідачем по справі. Останній перешкоджає її спілкуванню з дитиною, вона не має можливості бачитися з дитиною, розмовляти по телефону. Враховуючи наведене, звернулася до суду, просить позов задовольнити. 
Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження.
12.11.2025 відповідач ОСОБА_2 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що мати ОСОБА_4 -  ОСОБА_5 була вбита її колишнім чоловіком ОСОБА_4 . Позивач є дружиною ОСОБА_6 , тому вона не має правових підстав на спілкування з дитиною, крім того таке спілкування несе психологічну загрозу дитині. 
19.11.2025 позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подала відповідь на відзив, у якому зазначає, що твердження відповідача у відзиві не стосуються предмету спору, а мають на меті перешкодити її спілкуванню з дитиною. Зазначені відповідачаем у відзиві відомості про вчинення ОСОБА_4 вбивства матері дитини є недоведеними, кримінальне провадження триває, обвинувального вироку щодо ОСОБА_4 немає. Зазначає, що дитина раніша проживала з нею, мала стабільні емоційні зв`язки та побутову пітримку. Відповідач через необгрунтовані звинувачення порушує ст. 157 СК України. Просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 14.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні суду пояснила, що дитина проживає із відповідачем ОСОБА_2 , останній чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим вона звернулася до суду, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що він є дідом ОСОБА_4 та його опікуном. Його онук проживає разом з ним. Позовні вимоги заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.
Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні обгрунтованість позовних вимог позивача заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позову.
Представник третьої особи ОСОБА_7 у судовому засіданні просила у позові відмовити. Вказала на ту обставину, що дитина була свідком трагедії, де загинули її мати та бабуся, спілкування позивача з дитиною може призвести до нагадування дитині минулих подій і травмувати її, це суперечить інтересам і психологічному здоров`ю дитини.
Судом 07.07.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 16 год. 30 хв. 20.07.2026.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком зазначений ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_8 .
Згідно з довідкою Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області №181/08.02 від 26.06.2025, позивач проживала з ОСОБА_4 , його сином ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 з 17.05.2023 по 15.06.2025, вели спільне господарство.
03.09.2025 позивач та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .
Згідно з листом виконавчого комітету Ковельської міської ради вих. №407-1.20 від 10.11.2025 малолітній ОСОБА_4 має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та перебуває під опікою дідуся - ОСОБА_2 (мама померла, батько під вартою).
Відповідно до витягу з ЄРДР, відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження №12025030000000493 від 15.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.1 та 4 ч.2 ст.115 КК України.
За змістом обвинувального акту від 29.09.2025 у кримінальному провадженні №12025030000000493, ОСОБА_4 обвинувачено у вбивстві ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Поліське Ковельського району Волинської області колишньої дружини ОСОБА_8 та тещі ОСОБА_9 . вчиненому з особливою жорстокістю, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 4 ч.2 ст.115 КК України.
Відповідач ОСОБА_2 та його онук ОСОБА_4 залучені до кримінального провадження №12025030000000493 в якості потерпілих.
Згідно з ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 10.12.2025 у справі № 168/918/25 кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 призначено до судового розгляду.
Відповідно до листів Служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради від 28.11.2025 та виконавчого комітету Ковельської міської ради від 28.11.2025 на адресу ОСОБА_1 , її заяву від 07.11.2025 щодо порушення прав дитини та встановлення порядку спілкування з нею розглянуто, у діях опікуна ОСОБА_2 не виявлено порушення прав дитини, - ОСОБА_4 , роз"яснено, що у зв"язку з відсутністю статусу законного представника дитини та її родича прямої лінії споріднення, заявник не наділена законодавчо визначеним правом на обов"язкове особисте спілкування з дитиною.
З позовної заяви ОСОБА_1 та з витягу від 19.09.2025 з Реєстру територіальної громади видно, що ОСОБА_1 з 30.10.2020 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
За змістом Акту №119 від 06.11.2025 обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї ОСОБА_1 , вона фактично проживає з дочкою ОСОБА_10 у власному житловому будинку в АДРЕСА_2 .
З відомостей від 09.10.2025 підрозділу УДМС України у Волинській області та письмових заяв ОСОБА_2 вбачається, що він з 17.11.2006 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де фактично проживає.
Отже, позивач проживала з дитиною ОСОБА_4 та його батьком ОСОБА_4 у період з 17.05.2023 по ІНФОРМАЦІЯ_2 та є мачухою дитині. Малолітній ОСОБА_4 , отримавши статус дитини позбавленої батьківського піклування внаслідок смерті матері та обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно його батька, перебуває під опікою дідуся ОСОБА_2 , з яким проживає однією сім`єю. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно ст.260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.
Відповідно до ч.1 ст. 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, у мачухи виникає лише право брати участь у вихованні пасинка, який з нею проживає однією сім`є, а обов`язок утримувати пасинка виникає лише у разі відсутності у них матері та батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати належного утримання.
До аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 14.12.2023 у справі № 160/11228/23.
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на вищенаведене, позивач ОСОБА_1 має право на участь у вихованні дитини ОСОБА_4 , - сина її чоловіка ОСОБА_4 , тобто і на спілкування з ним, за умови проживання однією сім`єю.
Водночас, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , однією сім"єю не проживають, останній мешкає зі своїм опікуном, - ОСОБА_2 у іншому населеному пункті, ніж позивач.
Ця обставина не заперечується жодним учасником справи, зокрема, і позивачем.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про відсутність у позивача передбаченого ст.260 СК України права на виховання дитини, а відтак і на встновлення порядку спілкування з нею.
За викладених обставин позов задоволенню не підлягає.
Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що у задоволенні вимог позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви слід залишити за нею. 
Керуючись, ст. 13, 81, 141,259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. 15, 260,268 СК України,
УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, про встановлення порядку спілкування з дитиною, - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем. 
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце народження: АДРЕСА_3 .
Третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ковельської міської ради, код ЄДРПОУ 34214507, місцезнаходження: вул.Незалежності, 73, м.Ковель, Волинська область.
Повне рішення складено 20.07.2026.

Головуючий:	В. Є. ГУБАР