Справа №295/10177/26
Категорія 140
2-а/295/117/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зосименко О.М. розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1  до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови,

установив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ІЖ № 00091219 від 23.07.2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, за порушення, а саме водій здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою вул. Перемоги майдан, а саме в районі будинку 10, чим порушено п.п. 3.34 п.3 розділу 33 Правил дорожнього руху.
Розгляд справи проведено без повідомлення сторін в спрощеному позовному провадженні. 
29.06.2026 року представник відповідача надав відзив в якому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови в повному обсязі.
01.07.2026 року позивачем направлено відповідь на відзив, в якому він не погодився із твердженнями представника відповідача у відзиві, та просить відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі №295/10177/26 ОСОБА_1 до Муніципальної інспекції Житомирської міської ради про скасування постанови - у повному обсязі.
Частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когутом В.В. 09.07.2025 року о 10 год. 10 хв. було виявлено та зафіксовано у напівавтоматичному режимі транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за адресою вул. Перемоги майдан, а саме в районі будинку 10, чим порушено п.п. 3.34 п.3 розділу 33 Правил дорожнього руху, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (зі змінами) відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.
Відповідно до ст.251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з положеннями частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі № 760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі № 536/583/17).
Детально вимоги до встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» викладені в розділі 36 ПДР.
Відповідно до п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно абз.1 п.8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.
Відповідно до приписів п.п. «в» п.8.4 ПДР України дорожні знаки зокрема поділяються на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Розділом 33 Правил Дорожнього Руху передбачено зону дії заборонних знаків, зокрема для дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» передбачено зону дії від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.
Згідно п. 3 розділу 33 Правил Дорожнього Руху, дія знаку 3.34 "Зупинку заборонено", - поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений.
У пункті 15 ПДР визначено правила зупинки та стоянки.
Зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі (п.п. 15.1). За відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка, чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху)(п.п.15.2). У населених пунктах зупинка і стоянка транспортних засобів дозволяються на лівому боці дороги, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку (без трамвайних колій посередині) і не розділена розміткою1.1, а також на лівому боці дороги з одностороннім рухом (п.п. 15.3).
Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до ПДР України дія знака 3.34 поширюється на той бік дороги, на якому такий встановлений. Зона дії знака 3.34 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту.
Таким чином, зупинка транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» створює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 122 КУпАП.
Дослідивши надані фото відповідачем здійсненні технічним засобом (планшетом) LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K 80V2 із заводським номером 86QAC4670NXA23F0037, вбачається, що транспортний засіб з реєстраційним номер НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», біля стовпа, на якому розташовано вищезазначений дорожній знак, надані фото позивачем на підставі яких він стверджує, що вказаний знак погано видно, суд не бере до уваги, у зв`язку з тим, що фото зроблені під відповідним ракурсом із тротуару, а не з проїзної частини, з огляду на це, посилання позивача, що зазначений дорожній знак є візуально непомітним, розташований не законно, є безпідставними та спростовується фактичними обставинами справи та поданими доказами, здійснюючи зупинку транспортного засобу безпосередньо під самим дорожнім знаком, водій, відповідно до вимог ПДР України, мав усі об`єктивні можливості помітити дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено», із встановлених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст.ст.2,8,9,72-77,205,241-246, 250, 286, 292, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ухвалив:

Постанову інспектором з паркування муніципальної інспекції Житомирської міської ради Когута В.В. серії ІЖ № 00091219 від 23.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а позовну заяву  ОСОБА_1  без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя    О.М. Зосименко