Справа № 682/1818/26
Провадження № 1-кп/682/140/2026 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд 
Хмельницької області в складі:
головуючої судді         ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань     ОСОБА_2 ,
прокурора          ОСОБА_3 ,
обвинуваченої         ОСОБА_4 ,
потерпілого         ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № № 12026244000000692 від 03.06.2026 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв Миколаївської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в:

31 травня 2026 року, близько 21 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , де разом зі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпивали спиртні напої, розпочала суперечку з потерпілим ОСОБА_5 в ході якої у останньої виник умисел на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень. 
Надалі, перебуваючи в кухні квартири, під час вказаного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, перебуваючи в положенні стоячи обличчям до потерпілого, правою рукою умисно схопила останнього за шию з правої сторони та стиснула пальцями. При цьому ОСОБА_4 притиснула потерпілого ОСОБА_5 до холодильника. Після чого, застосувавши силу, тримаючи ОСОБА_5 за футболку двома руками, кинула на підлогу коридору квартири. 
Внаслідок таких протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця правого плеча, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, закритого перелому лівої променевої кістки, який на основі кваліфікуючого критерію тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості (загоювання переломів кісток передпліччя триває більше трьох тижнів). 
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.
07.08.2026 між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 за ініціативи потерпілого було укладено угоду про примирення з ініціативи потерпілого.
Відповідно до умов вказаної угоди потерпілий та обвинувачена у кримінальному провадженні № 12026244000000692 від 03.06.2026 добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 122 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.
У даній угоді сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яку має понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання згідно санкції ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді: 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, визначений судом, та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, визначені судом.
Також в угоді зазначено, що обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнала повністю, щиро розкаюється, підтвердила обставини вчинення нею правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України. Підтримала угоду, заявила про здатність виконати умови угоди, та ствердила, що її позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на неї не здійснювалось.
Потерпілий ОСОБА_5 підтримав угоду про примирення, повідомив, що дана угода укладена добровільно, за його ініціативи, тому просив суд затвердити угоду на викладених в ній умовах. Повідомив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має. Зазначив, що йому повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.
Прокурор в судовому засіданні зазначила, що угода відповідає встановленим вимогам КПК України, підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди відсутні, тому не заперечувала проти затвердження угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.
Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
При цьому суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України.
Таким чином, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України, а саме: заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.
Установлено, що підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченої, немає.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні – відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази – відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення від 07.08.2026, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026244000000692 від 03.06.2026, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити їй узгоджене в угоді покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:
Обвинуваченою – виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення їй наслідків укладення угоди;
Потерпілим – виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;
Прокурором – виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору. 
Суддя               ОСОБА_1