Справа № 191/4005/26 
Провадження № 2/191/1920/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року м. Синельникове 

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді Гречко Ю.В.
за участю секретаря – Глушко О.М.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду м.Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26 серпня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено договір позики №7273627, згідно умов якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (комісії і проценти) від суми позики. Розмір позики становить 7500,00 грн. на строк 30 днів, процентна ставка фіксована і становить 0,1 % в день, розмір комісії складає 29,71 % від суми позики, тобто в розмірі 2228,25 грн.
23 січня 2026 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №23012026/3, згідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 за договором позики №7273627 від 26 серпня 2025 року.
Відповідач належним чином умови договору позики не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 24750,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 21,75 грн., заборгованості за пенею в розмірі 15000,00 грн., заборгованості за комісією в розмірі 2228,25 грн.
Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» вказану суму заборгованості за договором позики, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою суду від 23 липня 2026 року вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки відповідно до положень ч.6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.
Відповідач повідомлявся належним чином про слухання справи в суді, однак своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. 
За визначенням ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Судом встановлено, що 26 серпня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» і ОСОБА_1 було укладено договір позики №7273627, згідно умов якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (комісії і проценти) від суми позики. Розмір позики становить 7500,00 грн. на строк 30 днів, процентна ставка фіксована і становить 0,1 % в день, розмір комісії складає 29,71 % від суми позики, тобто в розмірі 2228,25 грн. Вказаний факт підтверджується копією договору позики.
Як вбачається з договору факторингу, 23 січня 2026 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №23012026/3, згідно умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Сіроко Фінанс», включно і до ОСОБА_1 за договором позики №7273627 від 26 серпня 2025 року.
Згідно розрахунку заборгованості за договором позики відповідач належним чином умови договору позики не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 24750,00 грн., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 21,75 грн., заборгованості за пенею в розмірі 15000,00 грн., заборгованості за комісією в розмірі 2228,25 грн.
На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. 
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. 
За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики №7273627від 26 серпня 2025 року є належним позивачем.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500,00 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 21,75 грн., заборгованості за комісією в розмірі 2228,25 грн. ґрунтуються на законі та умовах договору, а тому підлягають задоволенню.
Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 15000,00 грн. не підлягають задоволенню.
Так, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.
Отже, на період дії воєнного стану штрафні санкції стягненню з відповідача не підлягають.
Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обгрунтовує свої позовні вимоги, встановленою частково.
Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у пропорційному розмірі до задоволених позовниї вимог відповідно до ст.141 ЦПК України, який становить 1048,82 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.512, 514, 526, 553, 554, 1048-1050, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.10-13, 76-80, 141, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул.Лісова,2, IBAN: НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк) заборгованість за договором позики №7273627 від 26 серпня 2025 року в розмірі 9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками в розмірі 21 (двадцять одна) грн. 75 коп.; заборгованості за комісією в розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) грн. 25 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, Броварський район, м.Бровари, вул.Лісова,2, IBAN: НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1048 (одна тисяча сорок вісім) грн. 82 коп.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | Ю. В. Гречко