Справа № 308/9529/26
2/308/5039/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 вересня 2026 року       місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:
секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:
Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, адреса м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, офіс 333, до
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач набув права вимоги за кредитним договором № 213428873, укладеним 18.06.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем  ОСОБА_1 . 
Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув надані йому кредитні кошти в строк, передбачений вказаним вище договором. Загальна заборгованість за кредитним договором, станом на момент подання позовної заяви, становить 22467,57 грн, яка складається з 6350,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 12561,57 грн заборгованості по процентах, 381,00 грн заборгованість за комісією, 3175, 00 грн. заборгованість за штрафними санкціями.
У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитним договором, сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір, а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначає, що у разі неявки представника позивача в судове засідання просить провести розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився повторною. Відзив у визначений судом строк не подав, а тому суд дійшов переконання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.
18 червня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 213428873, який підписано ним електронним підписом, зокрема за допомогою одноразового ідентифікатора СССYV-3737.
19 серпня 2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу №МВ-ТП/49.
27 лютого 2026 року між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем укладено договір факторингу №27/0226-01, відповідно до якого позивачу перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 22467,57 гривень.
Згідно з довідкою щодо дій позичальника у Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога»  ОСОБА_1 акцептував оферту одноразовим ідентифікатором ССYV-3737.
Загальний розмір заборгованості на день подання позовної заяви, за кредитним договором №213428873 від 18 червня 2025 року, становить 22467,57 грн, яка складається з 6350,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 12561,57 грн заборгованості по процентах, 381,00 грн заборгованість за комісією, 3175, 00 грн заборгованість за штрафними санкціями.
Крім того представник позивача зазначає, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються , у зв`язку з чим загальний розмір грошових вимог до стягнення становить 19292,57 гривень.
З метою забезпечення умов для належного розгляду справи по суті ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2026 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
На виконання вищевказаної ухвали 07 липня 2026 року АТ «Універсал банк» надано до суду інформацію, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку було емітовано карту № НОМЕР_2 та повідомлено, що 18 червня 2025 року на вказаний вище рахунок відповідача було зараховано грошові кошти у розмірі 6350,00 гривень.
Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.
За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною третьою статті 203 ЦК визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 509 ЦК визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК).
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або тож кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису, визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Згідно з ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Отже, уклавши кредитний договір в електронній формі сторони погодили умови та порядок повернення відповідачем кредиту шляхом здійснення платежів з оплати процентів за користування кредитом та обов`язком позичальника повернути суму кредиту.
Як встановлено судом, відповідач після укладання кредитного договору належним чином не виконував свого зобов`язання із здійснення платежів, чим допустив порушення умов повернення кредиту, тобто строків та розмірів внесення щомісячних платежів, а тому допустив порушення виконання своїх зобов`язань. 
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
Відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за тілом кредиту, нарахованими процентами є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Враховуючи наявність у відповідачки непогашеної заборгованості за кредитним договором № 213428873 від 18.06.2025, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, а саме: стягнути заборгованість за договором у розмірі 19292,57 грн, з яких: 6350,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 12561,57 грн заборгованість по процентах, 381,00 грн заборгованість за комісією.
Крім того, беручи до уваги висновок про часткове задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2662, 40 гривень.
Беручи до уваги подання позивачем доказів понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн, враховуючи те, що під час розгляду справи відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надав обґрунтування неспівмірності даних витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 7000,00 грн витрат на професійну правову допомогу.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 49, 76, 79, 211, 228, 258, 259, 264, 265, 279, 280 - 282, 289, 354 ЦПК України, ст. ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву задовольнити.
2. Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" суму заборгованості за кредитним договором № 213428873 від 18 червня 2025 року в розмірі 19292, 57 грн (дев`ятнадцять тисяч двісті дев`яносто дві грн 00 коп), з яких:
- 6350,00 грн – заборгованість по тілу кредиту;
- 12561,57 грн – заборгованість по процентах;
- 381,00 грн – заборгованість за комісією,
та 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а також 7000,00 грн (сім тисяч грн 00 коп) понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя      Н.І. Зарева