Справа №442/492/26 
Провадження №2/442/654/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)

07 вересня 2026 року місто Дрогобич Львівської області

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: 
головуючого – судді Коваля Р.Г.,
з участю секретаря судового засідання Чолавін Н.П.,
представника позивача адвоката Паращака Н.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання недійсним та скасування Державного акта на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1  звернувся в суд з вказаним позовом, в якому просить визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №825296, що виданий ОСОБА_2 29.12.2009р. Управлінням Держкомзему у Дрогобицькому районі Львівської області на земельну ділянку з кадастровим номером: 4610670500:01:002:0073 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1464 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним скасуванням державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1464 га, кадастровий номер: 4610670500:01:002:0073 шляхом скасування запису про цю земельну ділянку у Поземельній книзі з одночасним припиненням усіх речових прав щодо цієї земельної ділянки, перенесенням в архівний шар відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером №4610670500:01:002:0073 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1464 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та закриттям Поземельної книги щодо цієї земельної ділянки. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . 
Вказує, що даний житловий будинок набув у власність на підставі правочину, а саме: Договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 28.05.2009 між ним та тіткою, ОСОБА_2 , який посвідчено державним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори, Зайченко Н.В., за реєстровим №800. Таким чином, він також набув право на земельну ділянку, на якій цей житловий будинок з належними до нього господарськими спорудами та будівлями розташований (присадибну земельну ділянку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З метою реалізації свого права щодо розпорядження вищезазначеним нерухомим майном (житловим будинком АДРЕСА_1 та належною до будинку присадибною земельною ділянкою) у ОСОБА_1 виникла потреба звернутись до нотаріуса для посвідчення відповідного Договору щодо розпорядження таким майном. Ознайомившись із наданими документами, необхідними для посвідчення договору, приватний нотаріус подав запит до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з метою отримання інформації, чи сформована земельна ділянка, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , як об`єкт цивільних прав відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України.
Однак, у відповідь на запит приватного нотаріуса Петрів В.Я., Відділом №2 управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надано інформаційного листа, в якому зазначено, що «….земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сформована як об`єкт цивільних прав відповідно до статті 79-1 ЗК України. Відповідно до даних Державного реєстру земель та Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 4610670500:01:002:0073 зареєстрована в ДЗК на підставі державного акту на право приватної власності серії ЯИ №825296 від 07.10.2011р., власник – гр. ОСОБА_2 . Цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель i споруд (присадибна ділянка). Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 ». З цього вбачається, що уже після продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_2 оформила державний акт серії ЯИ №825296, виданий управлінням Держкомзему у місті Дрогобичі Львівської області 07.06.2010, на право власності відповідачки на земельну (садибну) ділянку з кадастровим номером 4610670500:01:002:0073, площею 0,1464га, ще й зі зміненим цільовим призначенням: «для ведення особистого селянського господарства». 
Проте вказана в оскаржуваному державному акті земельні ділянка є земельною ділянкою для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та повинна належати мені, ОСОБА_1 як власнику нерухомого майна, що на цій земельній ділянці розташоване. Зазначає, що був здивований отриманою інформацією із Дрогобицького відділу №2 ГУ Держгеокадастру у Львівській області ще й з тих підстав, що згідно укладеного із відповідачкою – тіткою ОСОБА_2 договору вбачається, що «Продавець стверджує, що земельна ділянка для обслуговування відчужуваного будинку у власність не передана». 
Оскільки після укладення Договору купівлі-продажу житлового будинку він правомірно набув та зареєстрував у передбаченому законом порядку право власності на вищевказаний житловий будинок та йому як законному власнику цього нерухомого майна повинно належати право на земельну (присадибну) ділянку з цільовим призначенням для обслуговування цього житлового будинку, господарських споруд та будівель, то з метою відновлення своїх порушених прав та інтересів, змушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 23.02.2026 справу призначено до розгляду в порядку зального позовного провадження. Відповідача ОСОБА_2 повідомлено про розгляд справи на офіційному вебсайті судової влади України та рекомендованим повідомленням за її останньою відомою адресою реєстрації. 
Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції за останнім відомим зареєстрованим місцем проживаннята на офіційному вебсайті судової влади України. За таких обставин суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у її відсутності.
Представник третьої особи Головного Управління Держгеокадастру у Львівській області Радченко М.І. подала пояснення, в якому щодо задоволення позову покладаються на розсуд суду.
02.06.2026 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 04.08.2026.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Паращак Н.Б. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. 
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
28.05.2009 між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний договір зареєстрований держаним нотаріусом Стебницької державної нотаріальної контори в реєстрі за №800, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №7332479.
Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22885281 від 01.09.2009 ОСОБА_1 на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2009.
Як вбачається з Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯИ №825296, виданого 07.06.2010, земельна ділянка, площею 0,1464 га, кадастровий номер 4610670500:01:002:0073, яка розташована в АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 , що проживає АДРЕСА_2 , на підставі права на спадщину за законом ВМЕ №662907 реєстр №759 від 22.05.2009. Цільове призначення - ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до відповіді в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин, відділ №2 Греділя Т. №0-13-0.92-1478/15-25 від 25.06.2025 земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , сформована як об`єкт цивільних прав відповідно до ст.79-1 Земельного Кодексу України. Кадастровий номер земельної ділянки 4610670500:01:002:0073. Відповідно до даних Державного реєстру земель та Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером 4610670500:01:002:0073 зареєстрована в ДЗК на підставі державного акту на право власності серія ЯИ №825296 від 07.10.2011, власник - ОСОБА_2 . Цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 373 ЦК України «Земля (земельна ділянка) як об`єкт права власності» 1. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. 2. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. 3. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (грунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. 4. Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.5. Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.
Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України «Право на земельну ділянку у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розміщені на ній» визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). 
Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Статтею 391 ЦК України «Захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння» визначено, що: Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Згідно частини 1 статті 120 Земельного кодексу «Перехід права на земельну ділянку у разі набуття права власності, господарського відання, оперативного управління на об`єкт нерухомого майна (крім багатоквартирного будинку), об`єкт незавершеного будівництва, спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, що розміщені на ній». У разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Статтею 152 Земельного кодексу України «Способи захисту прав на земельні ділянки» визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю, а власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Зважаючи на викладене, судом встановлено, що виданий 07.06.2010 державний акт серія ЯИ №825296 на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 після укладеного 28.05.2009 договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , порушує право власника даного житлового будинку - ОСОБА_1 , на користування таким. Відповідно, вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку підлягає визнанню недійсним, з одночасним скасуванням реєстрацій речового права та інших записів у Поземельній книзі щодо цієї земельної ділянки.
Відповідно до ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 1351,20 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позов - задовольнити.
Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №825296, що виданий ОСОБА_2 29.12.2009р. Управлінням Держкомзему у Дрогобицькому районі Львівської області на земельну ділянку з кадастровим номером: 4610670500:01:002:0073 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1464 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним скасуванням державної реєстрації земельної ділянки площею 0,1464 га, кадастровий номер: 4610670500:01:002:0073 шляхом скасування запису про цю земельну ділянку у Поземельній книзі з одночасним припиненням усіх речових прав щодо цієї земельної ділянки, перенесенням в архів відомостей щодо земельної ділянки з кадастровим номером №4610670500:01:002:0073 для ведення особистого селянського господарства площею 0,1464 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та закриттям Поземельної книги щодо цієї земельної ділянки. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 .
Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, м.Львів, просп. Чорновола ,4, ЄДРПОУ 39769942.
Повний текст судового рішення складено 07.09.2026.

Суддя Роман КОВАЛЬ