Дата документу 28.07.2026 | Справа № 554/7521/26
| Провадження № 2-о/554/224/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.07.2026 року м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави в складі:
головуючого судді — Материнко М.О.,
за участю секретаря судового засідання — Давидовської Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, —
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, а саме: Свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , виданого 14.03.1963 року, Свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_2 від 10.06.1978 року, Атестата № 14 від 15.07.1980 року, Трудової книжки серії НОМЕР_3 від 24.07.1980 року та Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 21.08.1982 року.
Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до паспорта громадянина України та свідоцтва про народження її дівочим прізвищем є « ОСОБА_2 ». Однак під час оформлення Трудової книжки серії НОМЕР_3 у 1980 році прізвище Заявника було помилково зазначено російською мовою як « ОСОБА_3 ». У подальшому при укладенні шлюбу у 1982 році та зміні прізвища на « ОСОБА_4 » у Свідоцтві про одруження серії НОМЕР_4 її дівоче прізвище також було помилково зазначено як « ОСОБА_3 ». Наявність вказаних розбіжностей у написанні прізвища унеможливлює реалізацію права Заявника на пенсійне забезпечення, оскільки орган Пенсійного фонду України виявив розбіжності в документах та не враховує відповідні періоди роботи до страхового стажу.
Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.
Заінтересована особа — Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області представника подала до суду письмові пояснення по суті заяви, а також клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача (заінтересованої особи).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України Заявником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ).
Згідно зі Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 14 березня 1963 року, Свідоцтвом про восьмирічну освіту № НОМЕР_2 від 10 червня 1978 року та Атестатом № 14 від 15 липня 1980 року, дівоче прізвище Заявника зазначено як « ОСОБА_2 ».
24 липня 1980 року Заявникові було видано Трудову книжку серії НОМЕР_3 , у якій її прізвище, ім`я та по батькові російською мовою вказано як « ОСОБА_5 », дата народження — ІНФОРМАЦІЯ_2 .
21 серпня 1982 року між ОСОБА_6 та Заявником було укладено шлюб, про що видано Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 , та Заявникові присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». При цьому дівоче прізвище дружини у свідоцтві вказано як « ОСОБА_3 ». На підставі цього свідоцтва у Трудовій книжці серії НОМЕР_3 було зроблено запис про зміну прізвища Заявника з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 ».
При зверненні Заявника до органів Пенсійного фонду України для оформлення пенсії за віком було виявлено розбіжності в написанні її дівочого прізвища в паспорті громадянина України (« ОСОБА_2 ») та в супроводжувальних правовстановлюючих документах (« ОСОБА_3 »).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті громадянина України. 
Аналізуючи долучені до матеріалів справи письмові докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що Трудова книжка серії НОМЕР_3 від 24.07.1980 року та Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 від 21.08.1982 року дійсно належать Заявникові ОСОБА_1 , а розбіжність у написанні прізвища виникла внаслідок допущення орфографічної помилки при їх заповненні.
Встановлення даного факту має для Заявника юридичне значення, оскільки необхідне для реалізації її права на пенсійне забезпечення.
Разом з тим, вимоги Заявника в частині встановлення факту належності Свідоцтва про народження № НОМЕР_1 , Свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_2 та Атестата № 14 задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення фактів належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що видаються органами реєстрації актів цивільного стану, та документів про освіту судам не підлягають розгляду у порядку ст. 315 ЦПК України.
Свідоцтво про народження є документом, що посвідчує факт державної реєстрації народження особи, а документи про освіту підтверджують здобуття особою відповідного освітнього рівня. Помилки у свідоцтвах про державну реєстрацію актів цивільного стану та документах про освіту виправляються у позасудовому порядку відповідними органами ДРАЦС та навчальними закладами. Крім того, вказані документи слугували для суду письмовими доказами на підтвердження правильного написання прізвища Заявника (« ОСОБА_2 »).
За таких обставин, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76–81, 259, 263–265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України, суд —
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів — задовольнити частково.
Встановити факт, що Трудова книжка серії НОМЕР_3 , заповнена 24 липня 1980 року на ім`я « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ).
Встановити факт, що Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_4 , видане 21 серпня 1982 року Виконавчим комітетом міським Палацом, відділу реєстрації актів цивільного стану, у якому дівоче прізвище дружини зазначено як « ОСОБА_3 », належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ).
У задоволенні решти вимог заяви — про встановлення факту належності Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14 березня 1963 року, Свідоцтва про восьмирічну освіту № НОМЕР_2 від 10 червня 1978 року та Атестата № 14 від 15 липня 1980 року — відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М.О. Материнко