Справа № 175/7674/26
Провадження № 2/175/2261/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України
"02" вересня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Гусєвої К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Верра Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Верра Фінанс" через свого представника звернулося до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 12029 грн.85 коп.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 02.10.2011 року ОСОБА_1 уклала із АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна №91080646000. Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у встановлені ліміту кредитування у сумі 5557 грн. Відповідач не виконував умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 27.04.2026 року загальний розмір заборгованості складає 12029 грн 85 коп, що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 10363 грн 71 коп., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1609 грн. 90 коп., та комісії у розмірі 56 грн 24 коп. 25.01.2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу №237, відповідно до якого ТОВ «Верра Фінанс» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за договором №91080646000 від 02.10.2011 року.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.05.2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, розгляд справи просив здійснювати без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою реєстрації. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
З урахуванням того, що позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача, про що постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено, що 02.10.2011 року ОСОБА_1 уклала із АТ «Укрсиббанк» договір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна №91080646000. Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у встановлені ліміту кредитування у сумі 5557 грн.
Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору повернення кредиту, плати за кредит та інших платежів здійснюється відповідно до Правил (Договірних умов) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» на рахунок № НОМЕР_1 . 
Згідно з п. 2 Кредитного договору Позичальник погодився з викладеною у Правилах споживчого кредитування, оприлюднених у газеті «Голос України» № 85 (5085) від 13 травня 2011 року, із усіма змінами та доповненнями, пропозицією Банку надати Позичальнику споживчий кредит на умовах, встановлених Кредитним договором та Правилами споживчого кредитування. 
Пунктом 2.1 Кредитного договору Правила споживчого кредитування після підписання сторонами Договору стають його невід`ємною частиною. 
У відповідності з п. 3 Кредитного договору ціна товару складає 5977 грн, а відповідно до п. 3.1 Договору розмір платежу за товар, що сплачується Позичальником за рахунок власних коштів, складає 420,00 грн. 
Відповідно до п. 4 Кредитного договору Позичальник зобов`язується повертати кредит, плату за кредит та інші платежі шляхом внесення платежів щомісяця відповідно до Графіку платежів, що є невід`ємною частиною Договору, при цьому кредит повинен бути повернутий не пізніше 02 грудня 2012 року. 
Згідно з п. 5-7 Кредитного договору розмір ануїтетного платежу становить 397,00 грн, такий платіж повинен сплачуватися щомісячно до 2 числа включно. Процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 0,01 % річних.
Крім того, відповідно до 7.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 7,01 % річних та застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника з дати виникнення прострочення до моменту погашення такої заборгованості. 
Пунктами 8,9 Кредитного договору нарахування процентів за кредитом здійснюється в порядку, передбаченому п. 1.3 розділу І Правил споживчого кредитування Позичальник сплачує Банку разову комісію за видачу кредиту та щомісячну комісію за управління кредитом, розмір яких відповідно до умов Договору становить 0,00 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №91080646000 від 16.08.2013 року, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість у розмірі 12029 грн 85 коп., що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 10363 грн 71 коп., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 1609 грн. 90 коп., та комісії у розмірі 56 грн 24 коп.
25.01.2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «Верра Фінанс» було укладено договір факторингу №237, відповідно до якого ТОВ «Верра Фінанс» відступило право вимоги до ОСОБА_1 за договором №91080646000 від 02.10.2011 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів.
Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 628 ЦК України Договір, що укладається між Банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано, зокрема, оговір про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна №91080646000, який містить суму кредитного ліміту, строк його дії та відсоткові ставки за користування кредитом, які підписані безпосередньо ОСОБА_1 .
Таким чином сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов укладеного кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що кредитор належним чином виконав свої зобов?язання за кредитним договором №91080646000 від 02.10.2011 року, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами договору, при цьому відповідач свої договірні зобов`язання не виконала і не повернула кошти у сумі та у строк, визначений договором. 
З огляду на те, що позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 , суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 грн 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.19, 27, 89, 141, 274-275, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 11, ЄДРПОУ: 42633165) заборгованість за договором №91080646000 від 02.10.2011 року у розмірі 12029 грн 85 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Верра Фінанс» (місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 11, ЄДРПОУ: 42633165) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328 грн 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя  Тамара ЖУРАВЕЛЬ