РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 278/5075/25
Провадження № 2/293/697/2026

20 липня 2026 року | селище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Збаражського О.М.,
за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
ВСТАНОВИВ:
І. СУТЬ ПОЗОВУ
07.10.2025 ОСОБА_1 звернулось із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісяця, на період навчання дитини, з індексацією відповідно до закону.
Поданий позов обґрунтовується тим, що відповідач є батьком їхньої спільної дочки ОСОБА_3 , яка на даний час є повнолітньою та продовжує навчання в Державному університеті «Житомирська політехніка» на денній форми навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.
Позивач зазначає, що відповідач на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2021 позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 . З часу досягнення ОСОБА_3 повноліття, дитина перебуває на утриманні позивача, яка самостійно не спроможна забезпечити дочку всім необхідним для навчання та проживання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працездатний та має можливість надавати таку допомогу.
ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН
На виконання вимог ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 27.04.2026 про передачу справи за підсудністю, 20.05.2026 до Черняхівського районного суду Житомирської області надійшла цивільна справа №278/5075/25.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 20.05.2026 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.
21.05.2026 ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області відкрито провадження у справі №293/5075/26. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.06.2026.
Ухвалою суду від 22.06.2026, яка в порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, судове засідання відкладено на 20.07.2026.
20.07.2026 сторони в судове засідання не прибули, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені встановленим порядком. 20.07.2026 представник позивача ОСОБА_4 подав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.68).
Відповідач ОСОБА_2 повторно не прибув в судове засідання. Причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався, про день та час розгляду справи повідомлявся встановленим порядком (а.с. 62,66). 
У постанові від 14.03.2021 у справі №911/3142/19 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.
Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що було оприлюднено 23.06.2026.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи норми ст. 128 ЦПК України, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
20.07.2026 судом складено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ
Встановлено, що батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Житомир, є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7 зворот).
Відповідно до рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 14.07.2021 (справа №285/954/21, провадження №2/0285/453/21) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 позбавлений батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5). 
Згідно довідки виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 26.08.2021 за №1546, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6 зворот). 
Згідно довідки державного університету «Житомирська політехніка» від 24.07.2025 за №220, ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу навчання для отримання освітнього ступеня «бакалавр» за спеціальністю 073 «Менеджмент» групи М073 факультету бізнесу та сфери обслуговування Державного університету «Житомирська політехніка» (IV рівень акредитації) денної форми навчання, термін навчання з 01.09.2024-30.06.2028 (а.с. 4 зворот).
ІV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
V. ОЦІНКА ДОКАЗІВ та МОТИВИ СУДУ
Встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу з стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. 
Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 , яка є донькою відповідача ОСОБА_2 на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання за денною формою, що позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. 
Зазначені обставини є підставами для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Визначаючи розмір аліментів суд враховує, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.03.2020 у справі № 759/10277/18, інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.
Таким чином, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що донька відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги; відповідач є працездатною особою, інших осіб на утриманні не має, оскільки протилежного ним не доведено, з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у даному випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб дитини і не повинен призводити до обмеження матеріальних прав, інтересів та потреб відповідача.
Таким чином, суд вважає, що аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00грн. щомісяця, достатні для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідає реаліям сьогодення та забезпечує баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.
Водночас, суд відмовляючи у задоволенні позову в частині визначення аліментів у мінімальному розмірі, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину (дітей) не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України (висновок Верховного Суду України у постанові від 12.09.2018 справа № 459/2181/17). 
При цьому, сторони не позбавлені права звернення до суду з позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни їх матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін, інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України (ст. 192 СК України).
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Згідно частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн., оскільки позивач на підставі положень статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від його сплати при поданні позову.
Керуючись ст. 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3000 грн, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 07.10.2025, та до припинення навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х років. 
В решті позову відмовити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 

Відповідач:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,
РНОКПП: НОМЕР_3 

Повне рішення складено та підписано 27.07.2026. 

Суддя | Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ