Справа № 127/21718/26 
Провадження № 3/127/4358/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08.07.2026	м. Вінниця  	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 21.05.2026 призначений на посаду стрільця відділення оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
16.06.2026 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 422 призначений склад групи оповіщення на 17.06.2026 для здійснення оповіщення в межах Вінницької міської територіальної громади та Вінницького району. До складу групи № 4 увійшов і ОСОБА_1 
17.06.2026 біля 09.00 год ОСОБА_2 приїжджав у м. Вінниці біля вул. С. Зулінського, 57 – поблизу ресторану «Мадрина». На цьому ж місці перебувала група оповіщення № 4, зокрема і ОСОБА_1 
17.06.2026 біля 09.15 год працівники поліції зупинили в зазначеному місці автомобіль марки Renault, під керуванням ОСОБА_2 . Пас спілкування представників групи оповіщення № 4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 останні попросили вийти ОСОБА_2 з автомобіля, на що той відмовився та продовжував перебувати за кермом із закритими вікнами. В цей момент ОСОБА_1 , перевищивши службові повноваження, тобто умисно вчинивши дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, металевим предметом вибив вікно зазначеного автомобіля.
ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про вручення судової повістки у формі смс-повідомлення. Відомості, які б свідчили про неможливість прибуття ОСОБА_1 в судове засідання з поважних причин, суду не надані. Тому суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно зі статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Зі змісту речення першого частини першої статті 251 КпАП випливає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому реченням другим частини першої статті 251 КпАП визначено, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З диспозиції частини другої статті 172-14 КпАП випливає, що відповідальність за цією нормою настає у разі перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинених в умовах особливого періоду.
З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_1 21.05.2026 призначений на посаду стрільця відділення оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 .
16.06.2026 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 422 призначений склад групи оповіщення на 17.06.2026 для здійснення оповіщення в межах Вінницької міської територіальної громади та Вінницького району. До складу групи № 4 увійшов і ОСОБА_1 
17.06.2026 біля 09.00 год ОСОБА_2 приїжджав у м. Вінниці біля вул. С. Зулінського, 57 – поблизу ресторану «Мадрина». На цьому ж місці перебувала група оповіщення № 4, зокрема і ОСОБА_1 
17.06.2026 біля 09.15 год працівники поліції зупинили в зазначеному місці автомобіль марки Renault, під керуванням ОСОБА_2 . Пас спілкування представників групи оповіщення № 4 ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_2 останні попросили вийти ОСОБА_2 з автомобіля, на що той відмовився та продовжував перебувати за кермом із закритими вікнами. В цей момент ОСОБА_1 , перевищивши службові повноваження, тобто умисно вчинивши дії, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, металевим предметом вибив вікно зазначеного автомобіля.
Разом з тим, з наданих суду матеріалів випливає, що ОСОБА_3 здійснила звернення до правоохоронних органів не з приводу пошкодження автомобіля, а з приводу працівників ТЦК та СП, які забрали її чоловіка, пошкодивши автомобіль. Відповідальність за незаконне позбавлення волі або викрадення людини передбачена статтею 146 Кримінального кодексу України (далі – КК). Також статтею 371 КК передбачена саме кримінальна відповідальність за завідомо незаконне затримання або незаконний привід. Відомостей, які б свідчили про прийняття процесуального рішення щодо незаконного позбавлення волі ОСОБА_2 надані суду матеріали не містять.
Згідно з частиною першою статті 11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Зі змісту частини другої статті 11 КК випливає, що не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Відповідно до частини першої статті 9 КпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При цьому частиною другою статті 9 КпАП визначено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Відповідно до статті 253 КпАП якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.
З огляду на викладене згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-14 КпАП. Натомість матеріали справи слід передати прокурору для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у зв`язку зі викраденням ОСОБА_4 та його незаконним позбавленням волі.
Керуючись статтями 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною другою статті 172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.
Належним чином завірені копії матеріалів справи, які були направлені до суду Вінницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону – передати прокурору для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом викрадення та позбавлення волі ОСОБА_2 .
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: