Сквирський районний суд Київської області

Справа № 376/797/26 
Провадження № 2/376/1183/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року м.Сквира
Сквирський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Ловінської С.С.,
за участю секретаря судових засідань Кропивлянської С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 40 333,38 грн та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного Кредитного договору № 22510 від 03.11.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ПРОЦЕНТ» та ОСОБА_1 , Відповідач отримав кредит у розмірі 6600,00 грн, строком на 730 днів (до 03.11.2026 року), шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00% від суми кредиту за кожен день користування (365,00% річних). Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, в зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом починаючи з 19.12.2024; порушує умови Кредитного договору; не виконує взятих на себе зобов`язань. Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 19.12.2024 по 06.02.2026. Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч.4 ст. 16 Закону України « Про споживче кредитування». У зв`язку з порушеннями зобов`язань, заборгованість Відповідача за Кредитним договором станом на 20.02.2026 становить: 27133,38 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.12.2024 по 06.02.2026, що нараховані відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00% річних) та Графіку платежів, а також 13200,00 грн - штраф за порушення умов Кредитного договору (за наявності).
Ухвалою судді Сквирського районного суду Київської області від 27.04.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, про місце, день та час слухання справи належним чином повідомлений, шляхом направлення рекомендованого повідомлення на адресу місця реєстрації. Будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав, заперечень проти позову або відзиву на позов не подавав.
У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Суд, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 03.11.2024 між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1  укладено кредитний договір № 22510, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора 328839 (а.с.14-16).
Відповідно до умов вказаного Договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 6600,00 грн. Строк кредиту - 730 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 23 дні. 
Згідно п.1.2. Договору процентна ставка за користування Кредитом становить - 1.0% від суми Кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365.00%) користування Кредитом. Процентна ставка за користування Кредитом є фіксованою та застосовується у межах строку визначеного в п. 1.3. Договору.
Згідно п.1.5. Договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит ТОВ«ФК«ПРОЦЕНТ», які розміщені на Сайті https://procent.com.ua.
Згідно п. 1.6. Договору Товариство переказує суми Кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить Позичальникові. Переказ суми Кредиту здійснюється Товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом.
Згідно п.1.9. Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 2571.55% річних. 
Згідно п.1.10. Договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: 54780.00 грн.
Також до матеріалів справи долучено Паспорт споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартна форма) (а.с.18-19), який підписаний ОСОБА_1 електронним одноразовим підписом та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови, що свідчить, про те, що відповідач свідомо та особисто погодився та прийняв умови Договору. А також Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «ФК`Процент» (а.с.27-31).
ТОВ «ФК«Процент» свої зобов`язання за кредитом виконало та 03.11.2024 надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6600,00 грн копією квитанції про виплату: унікальний номер транзакції 430811697477 Банк платника АТ «Сенс Банк» (а.с.20).
На виконання ухвали суду про витребування доказів від 16.06.2026 АТ КБ «Універсал Банк» надав інформацію про те, що на ім`я ОСОБА_1 було емітовано банківську картку № НОМЕР_2 та 03.11.2024 на платіжну картку було зараховано платіж у сумі 6600,00 грн. 
Згідно детального розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ФК«Процент» вбачається, що у відповідача перед товариством за Договором №22510 від 03.11.2024 в період з 03.11.2024 по 06.02.2026 станом на 06.02.2026 загальна сума заборгованості становить 46 887,34 грн, з яких 6553,96 грн – строкова заборгованість за сумою кредиту; 27 133,38 грн – прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 13 200,00 грн – заборгованість за штрафами. В розрахунку заборгованості врахована часткова оплата відповідачем суми заборгованості в розмірі 3 077,00 (а.с. 21-26).
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором.
Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З урахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно зі ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про належне укладення Кредитного договору № 22510 від 03.11.2024. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 Глави 71 ЦК України (позика), якщо інше не встановлено § 2 Глави 71 ЦК України (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
На вимогу ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Оскільки докази виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе за Кредитним договором № 22510 від 03.11.2024 обов`язків з повернення позичених грошових коштів та процентів у матеріалах справи відсутні, суд вважає невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором №22510 від 03.11.2024 встановленим фактом.
В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 40 333,38 грн, з яких: 27 133,38 грн – прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.12.2024 по 06.02.2026 та 13 200,00 грн – заборгованість за штрафами.
Позивач не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту відповідно до п. 2.1.2, 2.1.6, 4.7 Кредитного договору, ч.2 ст. 1050 ЦК України, ч.4 ст. 16 Закону України « Про споживче кредитування».
Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 22510 від 03.11.2024, а саме: 27 133,38 грн - прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.12.2024 по 06.02.2026.
Суд не погоджується із заявленою позивачем вимогою у частині стягнення за штрафами, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеною статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді.
Враховуючи зазначене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафами в розмірі 13 200,00 грн задоволенню не підлягають, оскільки нарахування такої здійснено всупереч вищенаведеній нормі Закону.
Отже, з відповідача підлягає стягненню за кредитним договором № 22510 від 03.11.2024 в розмірі 27 133,38 грн заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 19.12.2024 по 06.02.2026, що нараховані відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,00 % за кожен день користування кредитом (365,00 % річних).
Позивач ставить вимогу про стягнення судових витрат зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, та оскільки позов задоволено на 67,27% (27 133,38 грн х 100 : 40 333,38 грн), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1 791,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 6 727,00 грн. 
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12-13, 19, 76-82, 89, 95, 141, 178, 223, 247, 258-259, 263-265, 272-274, 279, 280-282 ЦПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» суму заборгованості за кредитним договором № 22510 від 03.11.2024 в розмірі 27 133,38 грн (двадцять сім тисяч сто тридцять три гривні 38 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 791,00 грн (одна тисяча сімсот дев`яносто одна гривня 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» витрати на правничу допомогу в розмірі 6 727,00 грн (шість тисяч сімсот двадцять сім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Процент», ЄДРПОУ 41466388, адреса: 03124, м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя С.С.Ловінська