ОЛЕКСАНДРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЗАПОРІЖЖЯ 
м. Запоріжжя

Іменем України
РІШЕННЯ
13 липня 2026 року	Справа № 331/3367/26	

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді Губанова Р.О.,
секретарка судового засідання Владиченко І.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 ,
його представника – адвоката Куща Є.Є.,
представниці відповідача Лях Д.А.,
розглянувши в підготовчому засіданні цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 
до Запорізької міської ради,
третя особа: ОСОБА_2 ,
про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

Короткий зміст позовних вимог і рух справи.
21 квітня 2026 року до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшов вищезазначений цивільний позов.
Узагальненими доводами позову є те, що після смерті батька позивач його сестра і мати набули право власності кожний по 1/30 на частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Виключно він користувався цим майном оскільки мати і сестра проживали окремо.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/30 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Остання не залишила заповіту.
У той період часу він багато проводив часу не в Запоріжжя, так як їздив на заробітки в інші регіони України. Оскільки він проживав та проживає у будинку та користуюся ним як власник все своє доросле життя, ніяких спорів чи конфліктів щодо нього ніколи не виникало, він не переймався питаннями щодо оформлення спадщини.
Однак часом він вирішив впорядкувати свої справи та оформити спадщину належним чином. У 2016 році звернувся до нотаріуса із відповідною заявою однак, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій через те, що строки для прийняття спадщини вже минули.
Наприкінці 2018 року він звернувся за консультацією до адвоката, який пояснив йому, що його власність у нього ніхто не відбере, однак, через пандемію короновірусу, яка тоді розпочалася, всі питання були призупинені, ніхто не працював, реєстри закриті, а процесуальні строки призупинені. Потім почалося повномасштабне вторгнення військ рф до України. Через близькість до ліні фронту та непередбачуваність житія він вирішив все ж таки впорядкувати всі справи.
Враховуючи вказані обставини, посилаючись на положення ст.ст. 1268, 1270, 1272 ЦК України позивач просив суд визначити йому додатковий строк в три місяці з дня набрання рішення суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді від 22.04.2026 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. Встановлено строк для подачі відзиву. Витребувано належно завірену копію спадкової справи № 125/2016.
29.04.2026 представницею відповідача подано відзив. Узагальненими доводами відзиву є те що наведені позивачем причини пропуску строк на подачу заяви про прийняття спадщини не є поважними. Також позивачем пропущений строк позовної давності після відмови йому нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позовної заяви. Також відзив містив клопотання про застосування положення ч. 4 ст. 267 ЦК України щодо наслідків спливу позовної давності.
11.06.2026 третьою особою подана заява в якій вона просила розгляд справи провести без її участі. В заяві остання вказала, що обставин вказані в позовній заяві вона підтверджує, проти задоволення прозову не заперечує.
Ухвалою суду від 23 червня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позиція учасників судового розгляду.
В судовому засіданні позивач і його представник підтримали позов з підстав зазначених у ньому.
Представниця відповідача заперечувала проти задоволення позову, у випадку якщо суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, просила застосувати наслідки передбачені положенням ч. 4 ст. 267 ЦК України. 

Досліджені докази, їх аналіз судом.
Копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 20.03.1964 і свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданим 05.06.1998, підтверджується, що позивач є сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Копією паспорта позивача підтверджується реєстрація його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 18.12.1981.
Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВАМ № 375380 зареєстрованим в реєстрі за № 2-1258 і Витягом про реєстрацією права власності на нерухоме майно від 08.10.2003, номер витягу: 1668843, підтверджуються що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 є власниками, кожний по 1/30, домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 16.08.2012, виданим 03.12.2012 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
14.05.2016 позивач, звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, а 21.05.2016 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Згідно з довідкою Матвіївської сільської ради Вільнянського району Запорізької області № 722 від 16.05.2016 ОСОБА_3 з 2000 року по 15.08.2012 постійно проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач за вказаною адресою не проживав.
Постановою державного нотаріуса Вільнянської державної нотаріальної контори Зайцевою А.С. від 21.05.2025 № 778/02-31, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням строку подання заяви про прийняття спадщини.

Застосування судом положень матеріального і процесуального закону.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 1217 ЦК спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України).
Положення чинного спадкового законодавства передбачають для спадкоємця два шляхи прийняття спадщини: 1) постійне проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку не подано заяви про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України); 2) подання протягом шести місяців з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким за ст. 1220 ЦК України є день смерті особи.
За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Висновки суду, щодо вимог позовної заяви.
Після смерті ОСОБА_3 у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк ніхто зі спадкоємців, зокрема позивач, не звертався до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, у зв`язку з чим, після звернення позивача у 2016 році із заявою про прийняття спадщини, заведення спадкової справи і подачі ним заяви про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом, нотаріус відмовив позивачу у видачі такого свідоцтва винісши відповідну постанову. 21.05.2025 № 778/02-31. 
Чине законодавство не містить переліку причин пропуску строку для прийняття спадщини, які є поважними.
Водночас, абзацом 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Причинами пропуску строку подачі позивачем заяви про прийняття спадщини після смерті матері останній зазначає дві обставини:
- проведення багато часу ним поза межами Запоріжжя у зв`язку із виїздами на заробітки в інші регіони України;
- що він був користувачем спадкового майна. 
Втім на підтвердження першої обставини жодного доказу надано не було.
До того ж наведені причини не можна визнати поважними, оскільки вони не є непереборними і не позбавляли позивача можливості звернутися з відповідною заявою у встановлений законом строк.
На переконання суду позивач мав об`єктивну можливість реалізувати свої права, втім тривалий час не цікавився долею спадщини.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про безпідставність та недоведеність поважності причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини за законом, тому у задоволенні позову слід відмовити з цих підстав, натомість положення ч. 4 ст. 267 ЦК України у вказаному випадку судом не застосовуються. 

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:
у задоволенні позову ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, відмовити повністю.
Реквізити учасників справи:
- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ;
- відповідач: Запорізька міська рада, 69105, м. Запоріжжя, просп. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код 04053915;
- третя особа: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 . реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 . 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 17.07.2026. 

Суддя	Р.О. Губанов