ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України 

05.08.2026 Справа № 905/234/26 
Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Сизової К.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Державної установи “Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України” (код ЄДРПОУ 41220556)
до відповідача Фізичної особи-підприємця Скрябіної Юлії Василівни (ІПН НОМЕР_1 )
про стягнення 1 112 641,96грн
за участю уповноважених представників сторін:
від позивача: Новак Дем`яна Іванівна (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Борисенко Владислав Анатолійович (в режимі відеоконференції)
В С Т А Н О В И В:
Стислий зміст і підстави позовних вимог
Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (далі – ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України») звернулась до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця Скрябіної Юлії Василівни (далі – ФОП Скрябіна Ю.В.) про стягнення штрафних санкцій в сумі 1 112 641,96 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання умов Договору №122-K-25 від 13.05.2025 в частині поставки товару (хек заморожений обезголовлений), внаслідок чого нараховані штрафні санкції.
Процедура провадження у справі у господарському суді
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2026 для розгляду даної справи визначена суддя Фурсова С.М.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/234/26 за правилами загального позовного провадження; встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті справи, доказів; призначено підготовче засідання на 05.05.2026. 
Ухвалою від 29.04.2026 судом задоволено заяви представників ФОП Скрябіної Ю. В. та ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, постановлено всі засідання у справі проводити в режимі відеоконференції, допустивши в них участь представників сторін.
Ухвалою від 05.05.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.05.2026 року о 13:00год. Цією ж ухвалою продовжено відповідачу строк до початку розгляду справи по суті для подання додаткових доказів, пояснень з обґрунтуванням причин, з яких доказ не було подано у встановлений законом строк. Призначено спір до розгляду по суті на 21.05.2026.
Відповідачем 19.05.2026 через систему «Електронний суд» подані до суду додаткові пояснення, в яких відповідач просить визнати причини несвоєчасного подання доказів ФОП Скрябіною Ю.В. у справі № 905/234/26 поважними та поновити строк на їх подання, долучити до матеріалів справи в якості доказів копії Договору поставки № 2025-14-05 від 14.05.2025, укладеного між ФОП Скрябіною Ю.В. та ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ», Специфікацій до нього, претензій ФОП Скрябіної Ю.В. до ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» № 3685 від 26.05.2025, відповіді ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» щодо розгляду претензії № 05-06/25 від 05.06.2025.
Клопотання з посиланням на приписи ст. 119 ГПК України обґрунтоване фактом реєстрації та ведення господарської діяльності відповідача за адресою: Краматорський р-н, Донецька обл., село Петрівка Перша, вулиця Степова, буд. 37, що розташована у безпосередній близькості (близько 20 кілометрів) від лінії бойових дій. Відсутність безпечного транспортного сполучення та загроза життю через наближеність лінії фронту позбавили її можливості вчасно отримати доступ до необхідних документів та надати їх до суду разом із відзивом на позовну заяву. Зокрема, відповідні правовідносини мали місце у першій половині 2025 року, договірна та претензійна документація з контрагентом знаходилася за місцем реєстрації ФОП Скрябіною Ю.В. через наближеність до лінії фронту (близько 20 км) та регулярні обстріли, доступ до приміщення був обмежений. 
Ухвалою суду від 20.05.2026 повідомлено сторін, що у зв`язку з перебуванням судді Фурсової С.М. у відрядженні з 21.05.2026 по 22.05.2026, судове засідання, призначене на 21.05.2026 о 12:00год, не відбудеться. Призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 02.06.2026 о 12:30 год. 
Листом Господарського суду Донецької області від 28.05.2026 повідомлено, що у зв`язку з перебуванням судді Фурсової С.М. у щорічній відпустці з 25.05.2026 по 08.06.2026 включно, судове засідання, призначене на 02.06.2026 о 12:30 год., не відбудеться. 
Відповідно до р. 2.3 "Розподіл справ між суддями" п.п. 2.3.43-2.3.48 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції, згідно рішення Ради суддів України від 11.11.2024р. №39, зі змінами та доповненнями, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Господарському суді Донецької області, призначено повторний автоматичний розподіл справи №905/234/26, у зв`язку з відрядженням судді Фурсової С.М. до Господарського суду Київської області для здійснення правосуддя строком на 1 (один) рік із 8 червня 2026 року, згідно рішення Вищої ради правосуддя Президента України №1002/0/15-26 від 26.05.2026. 
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2026 для розгляду справи №905/234/26 визначено суддю Устимову А.М.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.06.2026 прийнято до провадження справу №905/234/26. Справу призначено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії судового розгляду справи. Судове засідання призначено на 01.07.2026 об 10:00 год. Ухвалою Господарського суду Донецької області від 01.07.2026 судове засідання відкладено на 05.08.2026 об 11:30 год.
24.07.2026 від представника ФОП Скрябіною Ю.В. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 05.08.2026 об 11:30 год та всіх наступних судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції. Підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні, оскільки аналогічне клопотання задоволене судом 29.04.2026, представник відповідача має право на участь у відповідному судовому засіданні на підставі вказаної ухвали суду.
Представник позивача у судове засідання 05.08.2026 з`явився в режимі відеоконференції, в межах вступного слова підтримав заявлені позовні вимоги, заперечив проти задоволення клопотання відповідача, додатково вказав, що претензії направлялись електронною поштою. 
Представник відповідача у судове засідання 05.08.2026 з`явився в режимі відеоконференції, заперечив проти позовних вимог, підтвердив, що виконання договору здійснено ФОП Скрябіною Ю.В. частково, обсяг поставки не оспорював, наполягав на задоволенні клопотання про зменшення штрафних санкцій.
У судовому засіданні 05.08.2026 суд, враховуючи приписи ст. 119 ГПК України, ґрунтуючись на тому факті, що в ухвалі від 05.05.2026 продовжено відповідачу строк до початку розгляду справи по суті для подання додаткових доказів, пояснень з обґрунтуванням причин, з яких доказ не було подано у встановлений законом строк, визнавши причини пропуску строку поважними, задовольнив клопотання відповідача про поновлення строку на їх подання. 
Суд заслухав вступне слово представників сторін, з`ясував фактичні обставини справи та безпосередньо дослідив докази, які містяться в матеріалах справи, вислухав виступ сторін під час судових дебатів, в якому представник позивача підтвердив позицію установи щодо підтримання позовних вимог у повному обсязі, що була висловлена під час вступного слова, а представник відповідача наполягав на попередньо висловленій позиції.
Позиція учасників процесу
Позивач стверджує підставою для нарахування штрафу в порядку п.7.3. договору в розмірі 1 112 641,96 грн та звернення до суду для його стягнення на користь ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» стало неналежне виконання ФОП Скрябіною Ю.В. умов договору №125-К-25 від 13.05.2025 в частині недопоставки товару вагою 31 014,41 кг.
Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на ст. ст. 13, 74, 90, 129, 161, 162, 171, 172 ГПК України.
Відповідач висловив свою правову позицію щодо предмета спору у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив, в яких, не оспорюючи факт укладання договору та обсяг фактично здійсненої поставки товару, вважав заявлений до стягнення розмір штрафних санкцій надмірним, неспівмірним із наслідками порушення та таким, що підлягає зменшенню на 75% від заявленої позивачем суми, внаслідок чого просить стягнути 278160,49грн, у задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Відповідач посилається на той факт, що позивач не навів обґрунтування та не надав доказів погіршення свого майнового стану або виникнення реальних збитків внаслідок неналежного виконання умов договору, зокрема, не надав суду жодного доказу того, що дії відповідача спричинили реальний дефіцит харчування, реальні скарги утримуваних осіб або настання будь-яких інших негативних наслідків майнового чи немайнового характеру. Всі посилання позивача на загрозу життю та здоров`ю ув`язнених є, на переконання відповідача, виключно гіпотетичними припущеннями, які не підтверджені належними та допустимими доказами, тому нарахування штрафних санкцій у розмірі 25% від вартості товару за відсутності будь-якої шкоди державному бюджету, майну позивача, інших реальних негативних наслідків, перетворює неустойку з інструменту захисту прав на засіб неправомірного збагачення. Заявлені до стягнення штрафні санкції у розмірі 1 112 641, 96 грн є неспівмірними та суперечать принципам справедливості, добросовісності й розумності. Факт визнання відповідачем самого порушення зобов`язання (щодо прострочення поставки) жодним чином не позбавляє суд права реалізувати свої повноваження щодо зменшення розміру штрафних санкцій, спрямовані на відновлення балансу інтересів сторін.
Позивач заперечує проти вимог клопотання відповідача у відповіді на відзив, в якій констатує, що розмір штрафних санкцій прямо передбачений умовами договору від 13.05.2025 № 122-К-25, що укладений сторонами добровільно, як наслідок, відповідач прийняв на себе ризик настання відповідальності у визначеному розмірі у випадку порушення зобов`язання. Твердження про відсутність збитків у позивача не впливає на правомірність нарахування неустойки, оскільки її стягнення не залежить від наявності чи розміру збитків та має самостійний характер, як спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Відповідач не навів обставин, які б свідчили про винятковість випадку або очевидну неспівмірність заявлених до стягнення санкцій. Доводи щодо порушення принципу справедливості, добросовісності й розумності є декларативними та не підтверджені жодними доказами. Оскільки предметом договору є постачання продуктів харчування, специфіка споживача цього товару — установи виконання покарань — обумовлює особливий режим відповідальності постачальника, оскільки такі поставки мають системний, безперервний характер та спрямовані на забезпечення базових потреб осіб, які повністю залежать від держави. Позивач вважає, що відсутні підстави вважати, що відповідач діяв добросовісно та розумно, а також намагався належним чином виконати умови договору, що свідчить про наявність його вини у допущеному порушенні та виключає підстави для зменшення розміру штрафних санкцій.
У письмових поясненнях від 19.05.20206 відповідач зазначив, що недопоставка товару виникла внаслідок порушення строків поставки товару контрагентом, а саме, ФОП Скрябіна Ю.В. уклала Договір поставки №2025-14-05 від 14.05.2025 із постачальником – ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» на суму 5896272,50грн. ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» порушило строки поставки товару, внаслідок чого ФОП Скрябіна Ю.В. 26.05.2025 направила письмову претензію № 3685 на адресу ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» з вимогою негайно усунути порушення умов договору, у відповіді на яку 05-06/25 від 05.06.2025 останнє визнало факт неможливості виконання договору, пояснивши це дефіцитом даної продукції на ринку України та припиненням відвантажень виробником. У термін до 29.06. 2026 року товар ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» поставлений не був.
Позивач, заперечуючи проти наведених доводів відповідача, у письмових поясненнях від 30.07.2026 на додаток до раніше висловлених доводів акцентував на тому, що обираючи постачальника ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» відповідач діяв як самостійний суб`єкт господарювання і повністю ніс ризик невиконання цим контрагентом своїх зобов`язань. Статтею 617 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Крім того, відповідач достеменно знав про неможливість виконання умов Договору № 122-К-25 від 13.05.2025 після отримання від ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» листа № 05-06/25 від 05.06.2025, яким постачальник визнав факт неможливості поставки товару, свідомо не повідомив позивача про неможливість здійснення поставки товару у визначені договором строки, не навів причин невиконання своїх зобов`язань за договором, а також не вжив заходів на усунення допущених ним порушень.
Виклад обставин справи, встановлених судом
13.05.2025 між ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» (Покупець) та ФОП Скрябіною Ю.В. укладено договір купівлі-продажу №122-К-25, відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобов`язується продати і відвантажити ДК 021-2015: 15220000-6 Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені (хек заморожений обезголовлений) (далі - товар) в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників Покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до цього Договору), а Покупець - забезпечити приймання та оплату товару за цінами, згідно з умовами цього договору: найменування товару - хек заморожений обезголовлений в кількості 43 250,0 кг, ціна за одиницю виміру товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами 143,50 гривень, загальна сума вартості товару з податками та зборами, тарою і транспортними витратами 6 206 375,00гривень.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 29.06.2025 року включно, а в частині здійснення оплати за поставлений товар – до повного виконання сторонами взятих на себе зобов?язань (п.10.1 договору).
Обсяг закупівлі товару може бути зменшений залежно від фінансування бюджетних видатків (п. 1.2 договору).
Датою отримання товару є дата, зазначена в накладній, з урахуванням вимог пункту 2.5. договору (п. 4.3. договору).
Відповідно до п.5.1. договору поставка товару здійснюється окремими партіями в обсязі, за адресами Територіальних уповноважених представників покупця та у терміни (строки), визначені у Рознарядці (Додаток 1 до цього договору), Продавець повинен здійснити поставку товару у повному обсязі до 29 травня 2025 року включно.
Згідно умов пункту 5.2. договору Продавець здійснює поставку товару на умовах DDP (згідно Інкотермс 2010) за адресами, що вказані у Рознарядці (Додаток 1 до цього договору).
За погодженням між сторонами обсяги та адреси поставки можуть бути змінені (п. 5.3. договору).
Відповідно положень пункту 5.5 договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється згідно з вимогами Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Раді Міністрів СРСР № П-6 від 15.06.65р.) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (затверджена постановою Державного арбітражу при Ріді Міністрів СРСР № П-7 від 25.04.66р.) з урахуванням особливостей, визначених цим Договором. Приймання товару здійснюється при наявності на кожну відвантажену партію документа, що підтверджує безпечність та якість товару (оригінал або копія, завірена печаткою продавця), відповідно до діючого законодавства.
Моментом поставки товару визначається момент передачі товару від представника Продавця Територіальному уповноваженому представнику Покупця (п. 5.6. договору).
Права та обов?язки Покупця та Продавця визначені розділами 6 та 7 договору, зокрема, відповідно до п.п.6.1.1. п. 6.1 якого Покупець зобов?язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за товар, що постачається, згідно з умовами цього договору. Покупець має право контролювати поставку товару у строк, встановлений цим договором (п.п.6.2.1 п. 6.2 договору).
З іншого боку, відповідно п.п. 6.3.1. - 6.3.3. п. 6.3. договору Продавець зобов`язаний: забезпечити поставку товару, якість якого відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору; забезпечити своєчасну поставку товару у відповідному обсязі за адресами згідно з Рознарядкою (Додаток 1 до цього договору); забезпечити надання на оплату документів, оформлених належним чином, протягом 5 (п?яти) календарних днів з дати отримання товару. Продавець має право, зокрема, своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар (п.п. 6.4.1 п. 6.4. договору).
Відповідно до п. 3.1 ціна цього договору становить 6 206 375,00 гривень, у тому числі обов`язкові податки та збори. Ціна договору включає в себе вартість самого товару, його упаковки, маркування, доставки на умовах договору, передачі, усі податки та збори, що сплачуються або мають бути сплачені щодо поставки товару.
Ціна цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2 договору).
Як визначено у п.4.1. договору розрахунок за цим договором проводиться шляхом оплати товару Покупцем за фактом поставки товару протягом 90 (дев?яноста) календарних днів з дати отримання товару на склад Територіального уповноваженого представника покупця у міру надходження бюджетних коштів на підстав рахунків-фактур Продавця, належним чином оформлених накладних, актів приймання та підтвердження якості товару відповідно до Протоколу випробувань продукції.
У разі затримки бюджетного фінансування Покупця та/або затримки з боку органів Державної казначейської служби України у здійсненні розрахунково-касового обслуговування, розрахунки за фактом поставки товару здійснюються протягом 5 (п?яти) календарних днів з дати надходження асигнувань на реєстраційні рахунки покупця, та/або з моменту можливості органів Державної казначейської служби України здійснювати розрахунково-касове обслуговування. Сторони домовились, що будь-які штрафні санкції до Покупця в такому випадку не застосовуються.
Згідно з п. 6.2.4 договору Покупець має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі, якщо станом на 30 травня 2025 року поставлено менше 50% загального обсягу закупівлі, повідомивши про це Продавця не менше ніж за 3 (три) календарних дні до розірвання договору. При цьому, у разі дострокового в односторонньому порядку розірвання Покупцем договору, Продавець не звільняється від відповідальності, визначеної розділом 7 договору.
Пунктом 11.2. договору передбачено, що під час укладання договору Продавець надає Покупцю забезпечення його виконання у розмірі 5% ціни цього договору у сумі 310318,75 грн (триста десять тисяч триста вісімнадцять грн 75 коп.) шляхом перерахування коштів на рахунок покупця НОМЕР_2 або у вигляді страхової або банківської гарантії (далі – Гарантія).
У розділі 7 договору сторони погодили відповідальність сторін, зокрема у п.7.3. якого передбачили, що у випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому Договором, Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.
Одночасно у п.7.1. договору містить визначення термінів, які використовуються за його змістом, зокрема, недопоставкою товару вважається непоставка Продавцем загального обсягу товару або його частини, який визначено цим Договором, під час строку дії договору або у випадку розірвання договору з підстав, визначених пунктом 6.2.4 договору, або відмову Продавця здійснити поставку товару.
Відповідно до п. 11.7. договору у разі невиконання чи неналежного виконання Продавцем умов договору Покупець із суми забезпечення виконання договору утримує штрафні санкції, передбачені Договором та чинним законодавством, та повертає решту коштів протягом 5 (п?яти) банківських днів з моменту такого утримання. 
Якщо Покупець не може з будь-яких причин стягнути штрафні санкції із суми забезпечення виконання договору, ці штрафні санкції можуть бути стягнуті у судовому порядку.
У Рознарядці на поставку хека замороженого обезголовленого Територіальним уповноваженим представникам покупця (Додаток 1 до договору) сторонами погоджено перелік таких представників, їх адреси, обсяг та строки поставки товару, а саме поставки до:
- ДУ «Луцький слідчий ізолятор» обсягом 1440кг;
- ДУ «Маневицька виправна колонія» обсягом 1940кг;
-ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9) обсягом 2940кг;
- ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) обсягом 2020кг;
- ДУ «Коломийська виправна колонія» (№41) 2140кг;
- ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19) обсягом 7220кг;
- ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 4» обсягом 5050кг;
- ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40) обсягом 4030кг;
- ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 1» обсягом 3510кг;
- ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» обсягом 1690кг;
- ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46) обсягом 1720кг;
- ДУ «Полицька виправна колонія (№76) обсягом 1880кг;
- ДУ «Городищенська виправна колонія (№96) обсягом 1740кг;
- ДУ «Городищенська виправна колонія (131) обсягом 2370кг;
- ДУ «Чортківська установа виконання покарань (№26) обсягом 1100кг;
- ДУ «Збаразька виправна колонія (№63) обсягом 2460кг;
Разом 43250кг.
Строк поставки визначений – до 29.05.2025 включно.
У Додатку 2 до договору відображено Роз`яснення щодо документів, які підтверджують безпечність та якість товару.
Договір та відповідні додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені відтиском печатки підприємства Покупця.
На виконання умов договору №125-К-25 від 13.05.2025 ФОП Скрябіною Ю.В. здійснено поставку товару (хек заморожений обезголовлений) за видатковими накладними:
- від 30.05.2025 №1965 до ДУ « Івано-Франківська установа виконання покарань №12» обсягом 294кг вартістю 42189,00грн;
- від 26.05.2025 №1967-1 до Львівська УВП №19 обсягом 1751,789кг вартістю 251381, 72грн;
- від 20.05.2025 №1968 до ДУ «Табір для тримання військовополонених «Захід 4», обсягом 5050кг вартістю 724675,00грн;
- від 26.05.2025 №1969 до Дрогобицька ВК (№40), обсягом 260,900кг вартістю 37439,15грн;
- від 27.05.2025 №1970 до ДУ «Табір для тримання ВП Захід 1, обсягом 3510кг вартістю 503685,00грн;
- від 29.05.2025 №1971/1 до ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» обсягом 270,9кг вартістю 38874,15грн;
- від 29.05.2025 №1974 до Городищенська ВК (№96), обсягом 380,000кг вартістю 54530,00грн;
- від 03.06.2025 №1975 до Городоцький ВЦ (№131), обсягом 498,000кг вартістю 71463,00грн;
- від 27.05.2025 №1977 до Збаразька ВК (№63), обсягом 220,000кг вартістю 31570,00грн;
Видаткові накладні містять відмітку про отримання уповноваженим на підставі довіреності представником Покупця товару за вказаними видатковими накладними, яка скріплена відтиском печатки підприємства отримувача. 
Як вбачається з матеріалів справи відповідач фактично поставив 12 235,59 кг товару. Обсяг недопоставленого товару становить 31 014,41 кг.
Означені факти відповідачем визнаються.
На виконання умов договору ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» оплатило поставлений ФОП Скрябіною Ю. В. товар платіжними інструкціями:
- від 09.07.2025 №2022 на суму 724675,00грн за видатковою накладною від 26.05.2025 №1968;
- від 09.07.2025 №2023 на суму 503685,00грн за видатковою накладною від 27.05.2025 №1970;
- від 29.10.2025 №4361 на суму 31570,00грн за видатковою накладною від 27.05.2025 №1977;
- від 29.10.2025 №4362 на суму 251381,72грн за видатковою накладною від 26.05.2025 №1967-1;
- від 30.010.2025 №4387 на суму 71463,00грн за видатковою накладною від 03.06.2025 №1975;
- від 03.11.2025 №4411 на суму 37439,15грн за видатковою накладною від 26.05.2025 №1969;
- від 04.11.2025 №4428 на суму 54530,00грн за видатковою накладною від 29.05.2025 №1974;
- від 26.11.2025 №5640 на суму 42189,00грн за видатковою накладною від 30.05.2025 №1965;
- від 26.11.2025 №5641 на суму 38874, 15грн за видатковою накладною від 29.05.2025 №1971/1.
В матеріалах справи містяться претензії ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» №ГД ДКВС-3589/3 ГД/2025 від 09.09.2025, №ГД ДКВС-4140/3 ГД/2025 від 09.10.2025, №ГД ДКВС-373/3 ГД/2026 від 29.01.2026, в яких згідно з п. 7.3. Договору відповідачу нараховано штраф у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань щодо обсягу поставки товару. Відповіді на претензії відсутні.
Доказів направлення відповідних претензій матеріали справи не містять. Представник позивача під час судового засідання 05.08.2026 стверджував, що останні направлені на адресу електронної пошти відповідача. Представник відповідача не надав суду інформації щодо факту отримання претензій у визначений позивачем спосіб. 
Позивач, посилаючись на той факт, що відповідач не здійснив у встановлений строк поставку товару в загальному розмірі 31 014,41 кг звернувся до суду за захистом порушеного права шляхом стягнення у судовому порядку штрафу в сумі 1 112 641,96грн на підставі п. 7.3 договору.
Відповідач вказує, що причиною неналежного виконання умов договору стало невиконання зобов`язання з постачання товару його контрагентом - ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ».
Судом встановлено, що 14.05.2025 між ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ», як Постачальником, та ФОП Скрябіна Ю.В., як Замовником, укладено договір поставки №2025-14-05, згідно якого Постачальник зобов`язується в порядку, на умовах і в терміни, передбачені цим Договором, постачати і передавати у власність продукти харчування: ДК 021:2015 — 15220000-6: Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені (хек заморожений обезголовлений), які визначені у видаткових накладних на товар (далі - товар) Замовнику, а Замовник зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього Договору. 
Загальна сума договору складається із сум усіх видаткових накладних на товар поставлений за цим договором (п.4.1). 
Товар постачається окремими партіями, у відповідності з видатковими накладними на основі узгоджених заявок Замовника(п.5.1).
Згідно п.7.2.2. останнього за порушення умов цього Договору щодо обсягів товару, які постачаються за Договором, Замовник стягує з Постачальника штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості не наданого у повному обсязі товару.
Цей Договір набирає чинності з дати його укладення Сторонами і діє протягом 1 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. (п.10.1 Договору).
Сторонами в якості додатку до договору підписана Специфікація від 14.05.2025, за умовами якої: Постачальник передає, а Покупець отримує Товар, зазначений у Договорі № 2025-14-05 від 14.05.2025 року у наступній кількості: найменування товару - ДК 021:2015 — 15220000-6: Риба, рибне філе та інше м`ясо риби морожені (хек заморожений обезголовлений); кількість - 43 250,00кг; ціна за кг - 136,33грн без ПДВ, сукупна вартість товару - 5 896 272,50 грн без ПДВ. Строк поставки товару протягом 5-х днів з моменту укладання даної Специфікації. Товар отримується Покупцем на умовах ЕХW (Іncoterms 2020) зі складу Постачальника: Україна, місто Київ, вулиця Івана Дзюби 3.
Оскільки своєчасно товар не був поставлений Постачальником, Замовник - ФОП СкрябінаЮ.В. звернулась до ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» з претензією № 3685 від 26.05.2025, в якій вказує на недопоставку товару у встановлені договором строки у загальній кількості 31 014,41 кг на суму 4 228 194,52 грн та констатує наявність претензій від власних покупців щодо строків здійснення поставки. Повідомляє, що за умовами договору має право на нарахування штрафу у розмірі 20% вартості не наданого у повному обсязі товару, та вимагає повернення коштів за недопоставлений товар. У разі невиконання зазначених вимог зазначає про намір звернутися до суду для захисту своїх прав та стягнення збитків, штрафних санкцій і судових витрат.
У відповіді на претензію №05-06/25 від 05.06.2025 ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» повідомило, що не має можливості належним чином у встановлений строк поставити товар внаслідок відсутності його на ринку, дефіциту та припинення відвантажень виробником. Повідомлено, що ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» вживає всіх необхідних заходів для врегулювання ситуації та виконання зобов`язань за договором у максимально короткі строки.
За ствердженням відповідача, ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» умови договору щодо поставки товару на дату виконання умов договору № 122-К-25 від 13.05.2025 з позивачем (29.05.2026) не виконало.
Доказів звернення відповідача до суду з вимогами щодо стягнення штрафу з ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» матеріали справи не містять.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду
Перевіривши доводи, викладені у позовній заяві, поданих поясненнях, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Здійснюючи правосуддя, у відповідності до положень статті 5 ГПК України господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.
Приписами частини першої статті 15 та частини першої статті 16 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб.
У розумінні наведених положень закону, об?єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб?єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов?язку зобов?язаною стороною.
При цьому господарський суд зазначає, що захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.
Законодавець у частині першій статті 4 ГПК України встановив, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов?язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов?язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов?язку. Зобов?язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов?язків у відповідності до частини другої статті 11 ЦК України є, зокрема, договори та інші правочини.
Положеннями статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов?язками наділені обидві сторони договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України).
Виходячи з встановлених фактичних обставин, надавши правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, суд визнає, що предметом позову є матеріально-правова вимога ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» про стягнення з ФОП Скрябіної Ю.В. нарахованого штрафу за договором купівлі-продажу №125-К-25 від 13.05.2025, який за своїм змістом та правовою природою є договором купівлі-продажу.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов?язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов?язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Зазначений договір з додатками до нього укладений у письмовій формі, підписаний представниками сторін без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтиском печатки підприємства ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України». Зі змісту правочину вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, об?ємів поставки товару та його якості, а також ціною, строками виконання та строку договору.
Згідно з ч.1 ст.664 ЦК обов?язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов?язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов?язку передати товар.
Враховуючи закріплені Господарським процесуальним кодексом України принципи рівності, змагальності та обов`язковості встановлення судами обставин, що входять до предмета доказування, у відповідності до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 73 ГПК України).
Господарський суд акцентує, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що кожна зі сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс (постанови від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц, від 16.11.2021 у справі №904/2104/19, від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).
Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Як встановлено матеріалами справи, згідно договору №122-К-25 від 13.05.2025 та Рознарядки, що є невід`ємною частиною договору, Продавець взяв на себе зобов`язання в строк до 29.05.2025 включно здійснити поставку товару (хеку замороженого обезголовленого) Територіальним уповноваженим представникам Покупця в обсязі 43 250,00 кг.
Таким чином, кінцевий термін поставки товару - 29.05.2025 включно.
Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем обов`язку з поставки товару за Договором №122-К-25 від 13.05.2025 в обсязі 43 250,0 кг у визначений рознарядкою термін.
Як вбачається із видаткових накладних №1965 від 30.05.2025; №1967-1 від 26.05.2025; №1968 від 26.05.2025; №1969 від 26.05.2025; №1970 від 27.05.2025; №1971/1 від 29.05.2025; №1974 від 29.05.2025; №1975 від 03.06.2025; №1977 від 27.05.2025, відповідач фактично поставив 12 235,59 кг товару. Обсяг недопоставленого товару становить 31 014,41 кг.
Матеріалами справи, а саме платіжними інструкціями від 09.07.2025 №2022, від 09.07.2025 №2023, від 29.10.2025 №4361, від 29.10.2025 №4362, від 30.010.2025 №4387, від 03.11.2025 №4411, від 04.11.2025 №4428, від 26.11.2025 №5640, від 26.11.2025 №5641 підтверджується оплата ДУ «Генеральна дирекція ДКВС України» поставленого ФОП Скрябіною Ю. В. товару за вказаними видатковими накладними в сумі 1755807,02грн.
Спір в цій частині відсутній. Вказані вище факти сторонами визнаються.
Відповідно до пункту 10.1 договір діяв до 29.05.2025 включно.
Приписами статей 525, 526 ЦК України унормовано, що зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.
Згідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов?язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).
Згідно з нормами Цивільного кодексу України (п. 4. ст. 631) закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).
Суд дійшов висновку, що позивачем доведено порушення ФОП Скрябіною Ю.В. умов договору №125-К-25 від 13.05.2025 в частині недопоставки товару у обсязі 31 014,41 кг.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).
Згідно ч.3 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання.
Штраф є різновидом неустойки, що не входить до складу зобов?язання, має штрафний, а не компенсаційний характер, оскільки має на меті, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов?язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов?язання. Окрім того, до моменту вчинення порушення неустойка відіграє забезпечувальну функцію і, навпаки, з моменту порушення є мірою відповідальності.
За умовами пункту 7.3. договору визначено, що у випадку недопоставки товару в обсязі, передбаченому Договором, продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 25% вартості непоставленого товару.
Положеннями пункту 11.7. договору передбачений порядок утримання покупцем штрафних санкцій, передбачених Договором та чинним законодавством у разі невиконання чи неналежного виконання продавцем умов договору із суми забезпечення виконання договору. Одночасно у разі якщо покупець не може з будь-яких причин стягнути штрафні санкції із суми забезпечення виконання договору, ці штрафні санкції можуть бути стягнуті у судовому порядку.
Матеріали справи не містять будь-яких відомостей щодо факту перерахування суми забезпечення Продавцем та відповідно стягнення штрафу з суми забезпечення. 
У розрахунках, які надавались позивачем до претензій було зазначено, що в якості забезпечення виконання умов договору, що передбачено п. 11.2. останнього надана банківська гарантія на суму 310318,75грн. Термін дії вказаної банківської гарантії минув 05.09.2025 року.
Згідно розрахунку позивача який міститься в тексті позовної заяви, останнім нараховано штраф в загальному розмірі 1112641,96грн наступним чином: 31014,41 кг *143,50 *25% за формулою: N*C*25%, де: N – кількість кг; C – ціна за одну одиницю виміру товару; 25% – відсоток штрафу за недопоставку товару.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу суд дійшов висновку, що його здійснено методологічно та арифметично правильно, розмір штрафу становить 1112641,96грн.
Розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (пункт 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 905/1409/21).
Норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховуються такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №916/3211/16, від 26.01.2021 у справі №922/4294/19, від 24.02.2021 у справі №924/633/20, від 16.03.2021 у справі №922/266/20): ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання); причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання для кредитора; поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора); поведінку кредитора; майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати); негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника; статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення); майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.
Питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 ГПК за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з?ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.
Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов?язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов?язань.
Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов?язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013.
Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов?язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов?язання, що, своєю чергою, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
Об?єднана палата Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 19.01.2024 у справі №911/2269/22 визначила, що конкретний відсоток зменшення (90%, 70%, 50% тощо) визначається судом у межах його дискреції. При цьому, законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, дане питання вирішується господарським судом згідно із вимогами ст. 86 ГПК України, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При вирішенні питання про стягнення штрафу суд має врахувати всі обставини справи, зокрема, й причини, що зумовили недопоставку товару Продавцем, ступінь вини останнього, а також реальні негативні наслідки, які настали для Покупця.
Оцінюючи розмір заявлених до стягнення штрафних санкцій, господарський суд враховує, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів настання для позивача негативних наслідків чи завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем зобов`язання.
Причиною ж неналежного виконання договору №125-К-25 від 13.05.2025 в частині недопоставки товару у обсязі 31 014,41 кг є порушення з боку контрагента відповідача - ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» умов укладеного між ними договору внаслідок відсутності товару на ринку, дефіциту та припинення відвантажень виробником.
В контексті приписів ч. 2 ст. 617 ЦК України означені обставини, на що слушно посилається позивач, не є підставою для звільнення від відповідальності, але повинні враховуватись судом під час прийняття рішення щодо можливості зменшення розміру штрафних санкцій з огляду на необхідність визначення обсягу вини відповідача у порушенні, за яке стягуються останні.
Дослідивши фактичні обставини справи, суд не вбачає в діях відповідача недобросовісної поведінки, яка б обумовлювала свідомий намір порушення умов договору, а саме, що відповідач мав реальну можливість його виконання у встановлений строк, але внаслідок своїх винних дій не вжив заходів на його виконання. Суд вбачає, що відповідач не мав можливості повідомлення позивача про здійснення поставки товару у меншій кількості у межах строку поставки, оскільки відповідних відомостей в цей час відповідач не мав. Інформацію щодо причин недопоставки останній отримав з відповіді на претензію №05-06/25 від 05.06.2025, тобто поза межами встановленого договором строку поставки та з огляду на її зміст та загальний характер причин недопоставки для всіх учасників ринку не мав можливості здійснити відповідних дій на усунення допущених порушень.
Крім того, суд приймає до уваги, що ФОП Скрябіна Ю.В. згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована за адресою: 84065, Донецька область, Краматорський р-н, с. Петрівка Перша, вул. Степова, буд. 37. 
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, Олександрівська селищна територіальна громада до складу якої входить с. Петрівка Перша, з 24.02.2022 віднесена до території можливих бойових дій (UA14120170000011133).
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, враховуючи, що головною метою неустойки є стимулювання боржника до належного виконання основного зобов`язання і не лише майновий стан боржника може бути підставою для зменшення штрафних санкцій, беручи до уваги кризову ситуацію, яка склалася в державі внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та не могла не вплинути негативно на стан господарської діяльності відповідача, що здійснюється на території Донецької області, де ведуться бойові дії та яка постійно зазнає ворожих обстрілів, руйнувань, базуючись на принципі, що Фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення, як то визначено у ч.1 ст. 52 ЦК України, одночасно усвідомлюючи важливість дотримання умов договору щодо поставки товару своєчасно, виходячи з специфіки виду діяльності позивача, своєчасне постачання продуктів харчування для потреб здійснення якої є особливо важливим, однак приймаючи до уваги відсутність доказів понесення позивачем збитків у результаті порушення відповідачем зобов`язання, суд, користуючись правом, наданим положеннями чинного законодавства, дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення належної до сплати суми штрафу до 35% від заявленої суми, що складає 389424,69грн, що є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань, проявом балансу між інтересами кредитора і боржника, узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, та є засобом недопущення використання неустойки ані як інструменту позивача для отримання безпідставних доходів, ані як способу відповідача уникнути відповідальності.
Суд наголошує на тому, що стягнення з відповідача суми штрафу, зменшеної до 35% від заявленої суми, компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням останнім своїх зобов`язань, а також відповідає принципу пропорційності, у той час як стягнення з відповідача штрафних санкцій у повному обсязі, на переконання суду, було б неспівмірним з негативними наслідками від порушення відповідачем відповідного зобов`язання. При цьому, суд вважає, що зменшення до 25% від суми первісно заявлених вимог, про що просив відповідач, позбавить штраф належного компенсаційного характеру. В цьому сенсі, суд також зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутись з позовом до ТОВ «ГРЕЙВІН ОПТ» з метою стягнення штрафних санкцій внаслідок невиконання останнім умов договору, що спричинило порушення з боку відповідача та стягнення штрафу, що призведе до відшкодування витрат останнього. 
Проаналізувавши встановлені обставини, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного законодавства та визначені процесуальним законом стандарти доказування, дійшов висновку про часткове задоволення заявленого позову та стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 389424,69грн, у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє.
Розподіл судових витрат
Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.
Судовий збір, відповідно статті 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, у разі, коли господарський суд зменшує розмір неустойки (пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Судовий збір, який сплачений за позовними вимогами, що є задоволеними, та сплачений за позовними вимогами, у яких відмовлено внаслідок зменшення розміру штрафу відшкодовується з відповідача на користь позивача, а саме, в сумі 13 351,70 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 86, 91, 123, 129, 236 - 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» до відповідача Фізичної особи-підприємця Скрябіної Юлії Василівни про стягнення штрафних санкцій в сумі 1 112 641,96 грн задовольнити частково.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Скрябіної Юлії Василівни (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» (адреса місцезнаходження: 03115, м.Київ, вул. Святошинська, буд. 27, ідентифікаційний код 41220556) штрафні санкції в сумі 389424,69грн, судовий збір в сумі 13 351,70 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
У судовому засіданні 05.08.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. 
Повний текст рішення суду підписано 17.08.2026.
Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова