Справа №461/6254/24 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року Галицький районний суд м. Львова 

у складі: головуючого судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
за участю: представника позивача ОСОБА_1 
представника відповідача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Львівської міської ради, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про стягнення вартості невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, -
в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до Львівської міської ради, третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги ОСОБА_4 про стягнення вартості невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що 11.10.2016 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Пшеничною Уляною Вікторівною, реєстровий номер 3009, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули у власність в рівних частках (по (одній другій) частці кожній) нежитлове приміщення, загальною площею 69,0 (шістдесят дев`ять цілих нуль десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . У період перебування спірного майна у власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , будучи добросовісними набувачами нежитлового приміщення, ними було здійснено за власний рахунок невід`ємні поліпшення об`єкта нерухомості. Однак в подальшому зазначене майно на підставі судових рішень було витребувано з їхнього володіння на користь територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради. Покликаючись на положення частини четвертої статті 390 ЦК України, позивач вважає, що має право на відшкодування вартості здійснених невід`ємних поліпшень. 
10.02.2026 збільшено позовні вимоги в частині розміру відшкодування, також третя особа ОСОБА_4 заявила самостійні вимоги щодо предмету спору. Позивачі просять стягнути з ЛМР на їх користь вартість невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень, яка згідно з висновком судового експерта висновок № 4943-Е від 27 січня 2026 р. становить 1 246 071,0 грн, а тому, пропорційно своєї частки в праві власності (1/2 - однієї другої приміщення) та з врахуванням даного висновку експерта, просять суд стягнути з відповідача по 623 035,50 грн. на користь кожного з позивачів.

Представник позивача ОСОБА_3 та третьої особи, яка заявляє самостійні вимогищодло предмету спору ОСОБА_4 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. 
Представник відповідача ОСОБА_2 судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Вважає, що позивачем не доведено факту здійснення витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 11.10.2016 року між ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, Пшеничною Уляною Вікторівною, реєстровий номер 3009, за яким ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набули у власність в рівних частках (по 1/2 (одній другій) частці кожній) нежитлове приміщення, загальною площею 69,0 (шістдесят дев`ять цілих нуль десятих) кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно п. 2 Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 11.10.2016 року, станом на 10 жовтня 2016 року вартість об`єкта продажу (нежитлове приміщення, загальною площею 69,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ) складала 179 361 грн. 00 коп. (сто сімдесят дев`ять тисяч триста шістдесят одна гривня нуль копійок), що було встановлено у звіті про незалежну оцінку вартості майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_6 .
Пунктом 3 вищезгаданого Договору встановлено, що продаж нежитлового приміщення, загальною площею 69,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101) було вчинено за 179 361 грн. 00 коп. (сто сімдесят дев`ять тисяч триста шістдесят одна гривня нуль копійок), з яких 89 680 грн. 50 коп. (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень п`ятдесят копійок) сплатила ОСОБА_3 та 89 680 грн. 50 коп. (вісімдесят дев`ять тисяч шістсот вісімдесят гривень п`ятдесят копійок) сплатила ОСОБА_4 .
У період перебування майна у їх власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було здійснено ремонт та реконструкцію нежитлових приміщень.

У червні 2017 року Львівська міська рада звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної У. В., ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Олега Івановича, ОСОБА_5 , ЛКП "Балатон-409", ТзОВ "Карнеліт", про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності, в якому позивач просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення площею 69 кв. м під індексами 5-13, 5-14, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати повернути вказане майно за актом приймання-передачі територіальній громаді м. Львова в особі Львівської міської ради; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на цей об`єкт нерухомого майна, здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Пшеничною У. В.
07 червня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено рішенням у вказаній справі, яким вирішено у задоволенні позовних вимог Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної Уляни Вікторівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб: ОСОБА_7 , приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Олега Івановича, ОСОБА_5 , ЛКП "Балатон-409", ТзОВ "Карнеліт" про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовити.
17.05.2022 року Львівський апеляційний суд виніс постанову, якою вирішено апеляційні скарги Львівської міської ради та Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради задовольнити частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Львова – задовольнити частково. Ухвалити у справі нове рішення, яким позов Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної Уляни Вікторівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за участю третіх осіб ОСОБА_5 , приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Олега Івановича, ОСОБА_7 , ЛКП "Балатон-409", ТзОВ "Карнеліт" про скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння – задовольнити частково. Витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення загальною площею 69, 0 кв.м, під індексами 5-13,5-14, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати повернути вказане майно за актом приймання передачі територіальній громаді міста Львова в особі Львівської міської ради. Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 об`єкт нерухомого майна, нежитлове приміщення загальною площею 69, 0 кв.м, під індексами 5-13,5-14, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 позовних вимогах Львівської міської ради до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Пшеничної Уляни Вікторівни – відмовити.
12.04.2023 року Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду винесено постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Львівського апеляційного суду від 17 травня 2022 року залишено без задоволення. Постанову Львівського апеляційного суду від 17 травня 2022 року залишено без змін.

У позовних вимогах зазначено, що в період з дати укладення Договору від 11.10.2016 року по дату звернення до суду із даним позовом, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було здійснено невід`ємні покращення щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а оскільки спірні нежитлові приміщення за результатами судового розгляду вибуло з їх володіння на користь територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , враховуючи, що останні є добросовісними набувачами, мають право на відшкодування вартості невід`ємних поліпшень.

Матеріалами справи встановлено, що 07 червня 2016 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур О. І. здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень за ОСОБА_7 (первинний володілець) на нежитлове приміщення загальною площею 69,0 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 
Підставою для виникнення права власності вказано реєстраційне посвідчення, видане 29 травня 2012 року обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та розпорядження Галицької районної адміністрації м. Львова від 16 квітня 2002 року № 312.
На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Загвойською Н. І. 10 жовтня 2016 року зроблено запис про право приватної власності ОСОБА_5 на це приміщення. 
В подальшому ОСОБА_5 відчужив такі нежитлові приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі вже згаданого договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 3009 від 11 жовтня 2016 року, реєстровий номер - 3009
При розгляді справи № 466/4209/17 судами було встановлено, що дійсним власником нерухомого майна: нежитлового приміщення загальною площею 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , є Львівська міська рада, яка у свою чергу не приймала рішення про відчуження спірного об`єкта нерухомості. Відтак, таке майно вибуло поза волею Львівської міської ради.
Таким чином, вбачається, що у первинного власника нерухомого майна: нежитлового приміщення загальною площею 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , не виникло право власності на спірний об`єкт нерухомості, а відповідно в такого не виникло правомочності розпорядження нерухомим майном, яке може належати лише власнику.

В розумінні статті 388 Цивільного кодексу України добросовісним набувачем є особа, яка придбала річ у особи, яке не мала права її відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати. Тобто, добросовісність набувача у даному випадку характеризує його суб`єктивне ставлення до обставин вибуття майна із володіння власника та правомірності його придбання. 
При цьому, дані обставини не підлягають доказуванню, в силу ст.82 ЦПК України, а саме обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 

Судовими рішеннями у справі №466/4209/17 встановлено, що витребування майна у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь територіальної громади м.Львова в особі Львівської міської ради було здійснено в порядку статті 388 Цивільного кодексу України, тобто як від добросовісного набувача, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не були обізнані про те, що вони набувають майно у суб`єкта, який не наділений правом на його відчуження і даний факт встановлений.
Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є добросовісними набувачами, що встановлено рішеннями судів у справі №466/4209/17, яким належить право на відшкодування здійснених на поліпшення витрат, що підтверджені належними доказами, а саме висновком експерта №14-23 від 15.12.2023 року, яким визначено, що фактично виконані ремонтно-будівельні роботи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в період з жовтня 2016 року та до дати проведення експертизи у нежитлових приміщеннях, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101), відносяться до невід`ємних покращень, вартість яких становить 931 556 грн. 00 коп. (дев`ятсот тридцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість гривень нуль копійок) з ПДВ.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.390 ЦК добросовісний або недобросовісний набувач (володілець) має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених ним з часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. 
Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

Відповідно до п.10 ч.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» Відповідно до частини п`ятої статті 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі й те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна.
У постанові Верховного суду України від 07.09.2016 року у справі №6 389цс16 зазначено, що: «частина третя зазначеної норми матеріального права регулює права добросовісного або недобросовісного набувача чужого майна на відшкодування витрат, здійснених ним з часу, коли у власника виникло право на повернення цього майна або на отримання доходів від його використання.
Разом з тим положення частини четвертої статті 390 ЦК України застосовуються до правовідносин, при яких добросовісному набувачу (володільцю) належить право на поліпшення набутого ним майна та залишення за собою результатів такого поліпшення за умови можливості їх відокремлення або право на відшкодування сум, на які збільшилась вартість поліпшеного майна, за неможливості їх відокремлення.
Застосування зазначених норм матеріального права суттєво різниться залежно від визначення підстав та сум, які підлягають відшкодуванню. Зокрема за положеннями частини третьої підлягають відшкодуванню фактичні витрати, здійснені добросовісним або недобросовісним набувачем, які необхідно було зробити задля збереження майна або на його утримання з часу, коли власнику належало право зокрема на повернення майна.
Разом з тим положення ч.4 ст.390 ЦК застосовуються до правовідносин, при яких добросовісному набувачу (володільцю) належить право на поліпшення набутого ним майна та залишення за собою результатів такого поліпшення за умови можливості їх відокремлення або право на відшкодування сум, на які збільшилась вартість поліпшеного майна, за неможливості їх відокремлення.
За змістом вказаної правової норми лише добросовісний набувач має право на залишення за собою поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач має право на відшкодування здійснених на поліпшення витрат у сумі, на яку збільшилася їх вартість. Під поліпшеннями слід розуміти такі витрати на майно, які мають корисний для речі характер, тобто покращують її властивості, в тому числі її якість, збільшують вартість майна (наприклад, здійснення поточного ремонту нерухомості)».
Визначаючи суму відшкодування, яка підлягає стягненню з добросовісного володільця на користь власника майна, суд має виходити з суми, на яку збільшилась вартість будинку, або часу, з якого майно підлягало поверненню та вартості необхідних витрат на його утримання та збереження, які вимушений здійснити добросовісний володілець починаючи з цього часу.
Вказаний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 07 вересня 2016 року в справі № 6-389цс16, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 березня 2021 року у справі № 766/8694/16-ц (провадження № 61-35681св18) вказано, що з урахуванням приписів частин третьої і четвертої статті 390 ЦК України кінцевий набувач може заявити до власника спірного нерухомого майна позов про відшкодування здійснених з часу, з якого власникові належить право на його повернення, необхідних витрат на утримання та збереження витребуваного майна, а у разі здійснення поліпшень цього майна, які не можна відокремити від нього без завдання йому шкоди, - позов про відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася вартість спірного нерухомого майна». 
Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 07 вересня 2016 року, провадження № 6-389цс16, та Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц, провадження № 14-376цс18.
З аналізу вищезазначених правових норм та практики Верховного Суду України вбачається, що предметом доведення у даній справі є юридичний склад, що включає факт збільшення вартості орендованого майна в результаті зроблених поліпшень, а не загальна вартість відновлювального ремонту (реконструкції) майна. При цьому зазначена вартість має бути визначена в установленому законодавством порядку. Розмір витрат добросовісних набувачів на проведення ремонту, реконструкції не є тотожним поняттю розміру поліпшення майна, який власник зобов`язаний компенсувати у разі розірвання договору купівлі-продажу. У силу положень вищезазначених правових норм компенсації підлягає лише збільшена в результаті таких поліпшень вартість майна. 
Вартість майна визначається ринковими показниками на подібне майно у певний час. 

З матеріалів справи вбачається, що в період з жовтня 2016 року по дату пред`явлення позову, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було виконані ремонтно будівельні роботи щодо об`єкта нерухомого майна, нежитлових приміщень, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101), що відносяться до невід`ємних покращень.
17.10.2016 року було проведено візуальний огляд нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на необхідність проведення капітального ремонту. Огляд був проведений за участі директора ТОВ «Люція буд» та ОСОБА_3 – співвласниці вищезгаданих нежитлових приміщень.
За результатами проведення такого огляду було складено акт обстеження нерухомого майна, яким встановлено, що станом 17.10.2016 року у нежитлових приміщеннях площею 29,0 м. кв., та 69,0 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :- відсутні дверні блоки в зовнішніх та внутрішніх дверних прорізах;- відсутнє підлогове покриття, не залита стяжка, ;- підлога гнила;- відсутні перегородки; - відсутні труби каналізації, санвузол;- не влаштовано цементно-вапняної штукатурки стін;- відсутня штукатурка.- порушена герметизація вікон;- відсутнє опалення;- електропостачання відсутнє, технічні умови на електрику відсутні. 
Відтак, було визначено необхідність виконання наступних робіт:- влаштування вирівнюючої цементно-піщаної стяжки підлог;- влаштування цементно-вапняної штукатурки стін та перегородок;- укладання плитки керамічної на стіни та підлоги;- встановлення дверних блоків в зовнішніх та внутрішніх дверних прорізах;- влаштування гіпсокартонних стель- шпаклювання та шліфування стін і стель;- монтаж ввідно-розподільчих шаф системи електропостачання приміщень;- встановлення розеток та перемикачів;- монтаж електричних світильників;- прокладання трубопроводів водопостачання з напірних поліетиленових труб;- монтаж водомірного вузла;- врізування в мережу водопостачання будинку;- прокладання трубопроводів каналізації з поліетиленових труб;- підключення до мережі каналізації будинку;- встановлення унітазів з безпосередньо приєднаним бачком;- встановлення умивальників з підведенням холодної та гарячої води;- монтаж системи опалення з поліпропіленових труб;- монтаж електричного котла;- монтаж радіаторів опалення;- фарбування за два рази стін та перегородок;- влаштування системи сигналізації та відеоспостереження - встановлення ролокасет на віконні та дверні прорізи.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що станом на 17.10.2016 року спірні приміщення перебували у незадовільному стані та потребували проведення капітального ремонту.

24.10.2016 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Люція Буд» було укладено договір підряду №01/241016, за яким підрядник зобов`язувався виконати комплекс будівельних робіт із капітального ремонту та реконструкції нежитлових приміщень площею 29,0 м. кв., та 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт виконання підрядником зобов`язань згідно вищезгаданого договору підряду від 24.10.2016 року підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 01.03.2017 року до договору підряду №01/241016 від 24.10.2016 року, згідно якого вартість виконаного комплексу робіт із капітального ремонту та реконструкції житлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . за договором становить 1 550 000,00 грн. 

Окрім цього, висновком експерта №14-23 від 15.12.2023 р. було визначено, що фактично виконані ремонтно-будівельні роботи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у нежитлових приміщеннях, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , відносяться до невідємних покращень, вартість яких становить 931 556 грн. 00 коп. (дев`ятсот тридцять одна тисяча п`ятсот п`ятдесят шість гривень нуль копійок) з ПДВ.

Як вбачається з висновку за результатами проведення будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи від 14.12.2020 р., виконаного судовим експертом Науково- Дослідного інституту судових експертиз та права ОСОБА_8 , який був складений у межах розгляду іншої цивільної справи № 466/4209/17, однак містить відомості, що мають істотне значення для правильного вирішення даної справи, внаслідок проведеної ОСОБА_3 та ОСОБА_4 реконструкції нежитлових приміщень було створено нові торговельні приміщення (магазини), а саме приміщення 4-13, 4-14, 4-15 загальною площею 50,4 кв.м та приміщення 5-13, 5-13а, 5-14 загальною площею 47,7 кв.м, з іншими технічними параметрами, площею та об`ємом, що, за висновком експерта, є характерними ознаками нової речі. При цьому ринкова вартість приміщень 4-13, 4-14, 4-15 загальною площею 50,4 кв.м після проведення реконструкції станом на 08.12.2020 року становила 1 693 138,00 грн. Водночас вартість придбаного 11.10.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нежитлового приміщення площею 69,0 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2016 року становила 179 361,00 грн. 
Окрім цього, зазначеним висновком експерта встановлено, що частка невід`ємних поліпшень у загальній вартості відповідних нежитлових приміщень становить 45,3 відсотка, що свідчить про істотний характер проведеної реконструкції та її вплив на вартість об`єкта.
Наведені обставини узгоджуються з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 4943-Е від 27.01.2026 року, яким вартість невід`ємних поліпшень спірного об`єкта визначено у розмірі 1 246 071,00 грн.
Так, ухвалою від 11 листопада 2024 року у справі № 461/6254/24 було проведено судову будівельно технічну експертизу Львівським НДІСЕ Міністерства юстиції України. 
На вирішення експертизи були поставлені наступні питання: 1.Чи можливо встановити технічний стан об`єкта нерухомого майна, нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101) на дату їх придбання 11.10.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .? 2. Чи можливо встановити дату, обсяги і види виконаних будівельних та ремонтних робіт після придбання 11.10.2016 року нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .? Якщо так, то яка їх вартість? 3. Яка вартість невід`ємних поліпшень об`єкта нерухомого майна, нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101) станом на дату їх проведення? 
Внаслідок проведення судової будівельно-технічної експертизи судовим експертом Г. Рубцовою було сформовано висновок № 4943-Е від 27 січня 2026 р., відповідно до якого: 
1. Станом на час проведення дослідження, встановити технічний стан об`єкта нерухомого майна, нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101) на дату їх придбання 11.10.2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не надається можливим. 
2. Станом на час проведення дослідження встановити дату, обсяги і види виконаних будівельних та ремонтних робіт після придбання 11.10.2016 року нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 . ОСОБА_4 не надається можливим. 
3. Вартість невід`ємних поліпшень об`єкта нерухомого майна: нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (рестраційний номер об`єкта нерухомого майна (941137246101) станом на час проведення дослідження складатиме 1 246 071,0 грн. (один мільйон двісті сорок шість тисяч сімдесят одна грн.0 коп.).
З досліджувальної частини висновку вбачається, що експертом було проаналізовано зокрема: правовстановлюючі документи на спірні приміщення, технічні паспорти різних років: 2002 р., 2018 р. (ст.5), акти обстеження нерухомого мана, акти прийому-передачі виконаних робіт по договору підряду N?01/241016 від 24.10.2016, проведено візуальний огляд приміщень. В результаті експертом було встановлено, що у нежитлових приміщеннях, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101, по АДРЕСА_1 проведено ремонтно-будівельні роботи по капітальному ремонту та влаштуванню невід`ємних покращень майна. Встановлено що на час проведення огляду роботи по капітальному ремонту приміщень виконані, роботи відповідають критеріям, які ставляться до невід`ємних поліпшень нерухомого майна. Відокремлення виконаних робіт призведе до погіршення технічного стану приміщень та зменшення їх ринкової вартості (ст. 7 висновку). 
Визначення ринкової вартості невід`ємних поліпшень, проведених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1 обраховувалась, як різниця між ринковою вартістю нерухомого майна з урахуванням невід`ємних поліпшень, та його ринковою вартістю без поліпшень (ст. 8 висновку).
Також з досліджувальної частини висновку вбачається, що експертом було використано порівняльний підхід для визначення ринкової вартості нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з поліпшенням та без поліпшень, (ст. 11 висновку). За результатом проведення досліджень експерт прийшов до висновку, що вартість невід`ємних поліпшень об`єкта нерухомого майна, нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: (941137246101) станом на час проведення дослідження складатиме 1246071,0 грн. (один мільйон двісті сорок шість тисяч сімдесят одна гривня 00 коп), розрахунок: 3 736 626,0 грн.- 2 490 555,0 грн. = 1 246 071,0 грн. (ст. 23 висновку).

За ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Нормою ст. 4 цього Закону визначено, що незалежність судового експерта та правильність забезпечуються, зокрема, кримінальною його висновку відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

При цьому експертом визначено вартість невід`ємних поліпшень шляхом встановлення різниці між ринковою вартістю нерухомого майна з урахуванням поліпшень та його ринковою вартістю без таких поліпшень. 
Таким чином, зазначений висновок відповідає предмету доказування у цій справі, оскільки відповідно до частини четвертої статті 390 ЦК України компенсації підлягає не сама вартість виконаних ремонтних робіт, а сума, на яку внаслідок невід`ємних поліпшень збільшилася вартість майна.
Свідок ОСОБА_5 показав, що працював виконробом та безпосередньо організовував і координував виконання ремонтно-будівельних робіт у спірному нежитловому приміщенні по АДРЕСА_1 . Перед початком ремонту він особисто оглянув технічний стан приміщення, яке потребувало значної реконструкції, визначив необхідний обсяг та види робіт, а також залучав до їх виконання відповідних працівників. До роботи було також залучено ПП «Люція», яке виконувало значну частину будівельних робіт. Зокрема, покладено арматуру, зроблено чорнову стяжку підлоги; проведено каналізацію, облаштовано санвузол; проведено світло, воду; встановлені лічильники; саме приміщення розділено, відповідно встановолені перегородки. За ремонт платили позивачі; які саме суми і за які роботи йому достименно не відомо. Він бачив, як ОСОБА_9 розраховувався з майстрами готівою 2-3 рази на тиждень.
Свідок ОСОБА_9 показав, що спірне приміщення станом на 2016 рік належало його матері ОСОБА_3 та її знайомій ОСОБА_4 . Приміщення було в занедбаному стані, практично неможливе до використання Він безпосередньо займався ремонтно-будівельними роботами разом із своїм товаришем ОСОБА_5 . Було укладено договір підряду із ТОВ «ЛЮЦІЯ Буд» на виконання комплексу будівельних робіт із капітального ремонту та реконструкції нежитлового приміщення. Зокрема, робились стяжки стін та підлоги, самі стіни переставлялись, робили перекриття, побілку; каналізацію, водопостачання, світло, встановлювали санвузол, лічильники, двері; мінялись батареї опалення, тощо. Багато робіт виконували різні майстри залежно від фаху; багато будматеріалів купувала фірма- підрядник, яка потім виставляла рахунки на оплату, які були сплачені. Майстрам також платили готівкою; сум він зараз не пам`ятає, квитанції за скільки часу не збереглись. 
Суд надає віри показанням свідків, які об`єктивно відображають обставини справи і підтверджуються іншими доказами; зокрема, що такі роботи дійсно проводились свідчать висновки будівельних експертиз; акт обстеження нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 ; договір підряду від 24.10.2016 року та акт виконаних робіт від 01.03.2017.
Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, не спростував наведених обставин, зокрема, факту здійснення поліпшень об`єкту позивачами та об`ємів виконаних робіт з капітального ремонту спірного нежитлового приміщення, а також наданих доказів щодо вартості невід`ємних поліпшень, виначених експертними висновками.
Суд не вбачає підстав визнати докази у спорі неналежними, оскільки такі підтверджують заявлені вимоги; проаналізовані вище судом докази є допустимими, достовірними та достатніми, оскільки в своїй сукупномті дають змогу дійти висвновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування ( ст.ст.77,78,79,80 ЦПК України).
При цьому , суд бере до уваги, що право добросовісного набувача, передбачене частиною четвертою статті 390 ЦК України, пов`язане із збільшенням вартості майна внаслідок невід`ємних поліпшень, а не виключно з документальним підтвердженням кожної понесеної витрати.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було здійснено невід`ємні покращення щодо об`єкта нерухомого майна: нежитлового приміщення загальною площею 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки спірне нежитлове приміщення за результатами судового розгляду вибуло з володіння Позивачів на користь територіальної громади міста Львова в особі Львівської міської ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , як добросовісні набувачі, мають право на відшкодування вартості невід`ємних поліпшень здійснених щодо об`єкта нерухомого майна – нежитлового приміщення загальною площею 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 941137246101).
Завдяки таким поліпшенням відбулось збільшення вартості об`єкта, його комерційної привабливості, майбутньої економічної вигоди від об`єкта, а також поліпшення технічного, фізичного, функціонального стану приміщень об`єкта.

Висновком експерта №4943-Е встановлено, що у спірних приміщеннях проведено ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту та влаштування невід`ємних поліпшень, які відповідають критеріям невід`ємних поліпшень нерухомого майна, а їх відокремлення призведе до погіршення технічного стану приміщень та зменшення їх ринкової вартості. Вартість таких невід`ємних поліпшень визначена експертом у розмірі 1 246 071,00 грн.
При цьому, доказами здійснення невід`ємних поліпшень також є інші докази, досліджені судом, зокрема акт обстеження від 17.10.2016 року, складеним за участю директора ТОВ «Люція Буд» ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , яким зафіксовано стан спірних приміщень та встановлено необхідність проведення їх капітального ремонту. 
Крім того, на підтвердження проведення робіт надано договір підряду № 01/241016 від 24.10.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Люція Буд», за яким підрядник зобов`язався виконати комплекс будівельних робіт із капітального ремонту та реконструкції нежитлових приміщень, а також акт приймання-передачі виконаних робіт від 01.03.2017 року, підписаний замовником ОСОБА_3 та підрядником в особі директора ОСОБА_10 . Згідно з актом вартість виконаного комплексу робіт за договором становила 1 550 000,00 грн. 
Також матеріали справи містять висновок експерта № 14-23 від 15.12.2023 року, згідно з яким фактично виконані ремонтно-будівельні роботи у спірних нежитлових приміщеннях відносяться до невід`ємних поліпшень, вартість яких становить 931 556,00 грн з ПДВ. 
Зазначені обставини підтверджуються також показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які безпосередньо брали участь в організації та виконанні ремонтно-будівельних робіт і підтвердили технічний стан приміщень до початку ремонту, обставини проведення робіт та їх результати.
Таким чином, факт здійснення ремонтно-будівельних робіт та створення невід`ємних поліпшень підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, а відтак суд вважає необґрунтованими доводи відповідача.
Визначаючи суму відшкодування, яка підлягає стягненню на користь добросовісного набувача, необхідно виходити з суми, на яку збільшилась вартість майна внаслідок здійснення невід`ємних поліпшень.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 зменшила розмір позовних вимог до 623 035,50 грн., а ОСОБА_4 заявила самостійні вимоги щодо предмета спору в такому ж розмірі. 
Заявлені вимоги відповідають розміру частки кожної співвласниці у праві власності на спірне майно та встановленій експертизою вартості невід`ємних поліпшень.
Відтак з визначеної експертизою вартості невід`ємних поліпшень у розмірі 1 246 071,00 грн. на користь кожної з них підлягає стягненню по 623 035,50 грн.
Таким чином, оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, звернені до відповідача, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а тому суд приходить до переконання про їх задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Львівської міської ради (код ЄДРПОУ 04055896) на користь ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1/2 частину вартості невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень загальною площею 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 623035,50 грн. (шістсот двадцять три тисячі тридцять п`ять гривень 50 копійок).
Стягнути з Львівської міської ради (код ЄДРПОУ 04055896) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1/2 частину вартості невід`ємних поліпшень нежитлових приміщень загальною площею 69,0 м. кв., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 623035,50 грн. (шістсот двадцять три тисячі тридцять п`ять гривень 50 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17.08.2026 року.

Суддя          І.Р.Волоско