ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року | справа № 640/22139/21

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Андрусів У.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Національної поліції України до Державної аудиторської служби України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування висновку,
в с т а н о в и в:
Національна поліція України (далі – позивач) пред`явила позов до Державної аудиторської служби України (далі – відповідач), у якому просить визнати протиправними дії Державної аудиторської служби України щодо початку проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с та визнати протиправним і скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с від 21.07.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.03.2021 Національною поліцією України як замовником відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 №922-VIII (далі – Закон №922-VIII) розпочато процедуру відкритих торгів в електронній системі закупівель (оголошення про проведення процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с), предметом закупівлі за якою визначено гумові вироби (кийки гумові типу ПГ-М або еквівалент) за кодом ДК 021:2015: 19510000-4 з очікуваною вартістю 1344000,00 грн. 30.03.2021 відбулося розкриття тендерних пропозицій, поданих учасниками – Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут», Товариством з обмеженою відповідальністю «АРАРАТ-2000» та Казенним науково-виробничим об`єднанням «Форт» МВС України. За результатами розгляду тендерних пропозицій переможцем процедури закупівлі визнано Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України, з яким 27.04.2021 укладено договір №101 НП про закупівлю кийків гумових з ціною договору 1243200,00 грн та обсягом поставки товару у кількості 4000 штук.
Позивач вказав, що 25.06.2021 на вебпорталі уповноваженого органу оприлюднено наказ Державної аудиторської служби України від 25.06.2021 №203 «Про початок моніторингу процедур закупівель», на підставі якого розпочато моніторинг процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с. 21.07.2021 відповідач затвердив висновок про результати моніторингу цієї процедури закупівлі, яким за результатами аналізу питання відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону №922-VIII установлено порушення вимог п.11 ч.2 ст.22 Закону №922-VIII, а за результатами аналізу питання розгляду тендерної пропозиції Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України – порушення вимог абз.2 п.2 ч.1 ст.31 Закону №922-VIII. Пунктом 3 констатуючої частини висновку відповідач зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.
Не погоджуючись із висновком, позивач зазначив, що моніторинг процедури закупівлі розпочато з порушенням ч.12 ст.8 Закону №922-VIII, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» зверталося до Антимонопольного комітету України як органу оскарження зі скаргою на дії замовника при визначенні переможця процедури закупівлі, а предмет цієї скарги, за твердженням позивача, збігається з предметом моніторингу. На переконання позивача, за наявності скарги суб`єкта оскарження, поданої до органу оскарження, відповідач не мав права приймати рішення про початок моніторингу процедури закупівлі щодо тих порушень, обставин і підстав, що були предметом розгляду органу оскарження.
Крім того, позивач вважає, що визначений у висновку спосіб усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України не відповідає вимогам чіткості та визначеності. Зазначив, що главою 50 Цивільного кодексу України та статтями 203-206 Господарського кодексу України передбачено різні підстави припинення (розірвання) зобов`язання, які застосовуються за наявності відповідних юридичних фактів, а відповідач чітко не визначив способу усунення виявлених під час моніторингу порушень і не зазначив конкретного заходу, який слід вжити замовнику. Позивач також зауважив, що ані Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», ані іншими нормативно-правовими актами безпосередньо не встановлено право Державної аудиторської служби України вимагати припинення зобов`язань за договором. На обґрунтування цих доводів позивач послався на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах щодо застосування норм матеріального права.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.08.2021 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2021 (суддя Мамедова Ю.Т.) прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
01.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Відповідач зазначив, що відповідно до ст.5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-XII (далі – Закон №2939-XII) орган державного фінансового контролю здійснює контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому ст.8 Закону №922-VIII, а моніторинг процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с проведено за наявності підстави, передбаченої п.5 ч.2 ст.8 Закону №922-VIII, – на підставі інформації, отриманої від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю відповідно до статті 7 цього Закону. Відповідач наголосив, що рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 14.04.2021 №7861-р/пк-пз скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» залишено без розгляду у зв`язку з її невідповідністю вимогам ч.5 ст.18 Закону №922-VIII щодо оформлення скарги, а тому обставини та порушення, зазначені у скарзі, не були предметом розгляду органу оскарження і щодо них рішення не приймалося. З огляду на це відповідач вважає, що мав право прийняти рішення про початок моніторингу та здійснити його, а в пункті 1 розділу ІІ констатуючої частини висновку зазначено, що моніторинг закупівлі щодо тих порушень, обставин і підстав, які були предметом розгляду Антимонопольного комітету України, не здійснювався.
Стосовно способу усунення порушень відповідач зазначив, що згідно з п.5 ч.7 ст.8 Закону №922-VIII у висновку обов`язково зазначається зобов`язання щодо усунення порушення, а форму висновку та порядок його заповнення затверджено наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552 (далі – Порядок №552). Вказав, що спосіб усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором є чітким і зрозумілим, оскільки договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України, а конкретний захід (варіант поведінки), спрямований на усунення порушення, орган державного фінансового контролю визначає самостійно відповідно до наданих йому повноважень. На обґрунтування відповідач послався на постанову Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №640/467/19 та зазначив, що виявлені за результатами моніторингу порушення законодавства позивачем по суті не заперечуються.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2021 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України.
10.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Зокрема, зазначив, що відповідно до статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а Цивільним кодексом України встановлено декілька самостійних способів припинення зобов`язання, зокрема виконанням, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, поєднанням боржника і кредитора в одній особі та неможливістю виконання. З огляду на це позивач вважає, що, зобов`язавши здійснити заходи щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, відповідач не визначив способу усунення виявлених порушень, що свідчить про нечіткість та невизначеність висновку як акта індивідуальної дії, зобов`язальний характер якого вимагає визначення імперативно обов`язкового способу усунення порушення.
Відповідно до Розпорядження Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2022 №449, у зв?язку з тимчасовою непрацездатністю судді, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №640/22139/21. Згідно протоколу розподілу головуючим суддею обрано суддю Погрібніченка І.М.
Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Погрібніченка І.М. від 12.05.2022 прийнято справу до провадження.
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва справу передано до Львівського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду Москаля Р.М. від 07.02.2025 прийнято справу №640/22139/21 до провадження.
03.03.2025 від позивача надійшли додаткові пояснення, у яких підтримав позовні вимоги та додатково зазначив, що рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 14.04.2021 №7861-р/пк-пз скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» залишено без розгляду, а зміст пункту 2 розділу ІІ констатуючої частини висновку, на думку позивача, свідчить про те, що предмет моніторингу збігається з предметом скарги.
Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило.
На виконання розпорядження керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 №19/р проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2026 справу №640/22139/21 передано на розгляд головуючій судді Андрусів У.Б.
Ухвалою від 04.03.2026 справу прийнято до провадження, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
04.03.2021 Національною поліцією України як замовником відповідно до Закону №922-VIII розпочато процедуру відкритих торгів в електронній системі закупівель, про що оприлюднено оголошення про проведення процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с, предметом закупівлі за якою визначено гумові вироби (кийки гумові типу ПГ-М або еквівалент) за кодом ДК 021:2015: 19510000-4.
30.03.2021 відбулося розкриття тендерних пропозицій, поданих учасниками процедури закупівлі – Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут», Товариством з обмеженою відповідальністю «АРАРАТ-2000» та Казенним науково-виробничим об`єднанням «Форт» МВС України. Тендерні пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» та Товариства з обмеженою відповідальністю «АРАРАТ-2000» відхилено; переможцем процедури закупівлі визнано Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України, а 05.04.2021 оприлюднено повідомлення про намір укласти з ним договір про закупівлю.
12.04.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» звернулося до Антимонопольного комітету України зі скаргою №UA-2021-03-04-012825-с.b2 на дії замовника при визначенні переможця процедури закупівлі.
Рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 14.04.2021 №7861-р/пк-пз скаргу залишено без розгляду. Із змісту цього рішення вбачається, що підставою для залишення скарги без розгляду стала її невідповідність вимогам ч.5 ст.18 Закону №922-VIII, а орган оскарження керувався ч.12 ст.18 Закону №922-VIII.
27.04.2021 за результатами процедури закупівлі між Національною поліцією України та Казенним науково-виробничим об`єднанням «Форт» МВС України укладено договір №101 НП про закупівлю кийків гумових з ціною договору 1243200,00 грн та обсягом поставки товару у кількості 4000 штук.
На підставі наказу Державної аудиторської служби України від 25.06.2021 №203 «Про початок моніторингу процедур закупівель» розпочато моніторинг процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с. Підставою для проведення моніторингу у зазначеному наказі та у висновку визначено інформацію, отриману від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до ст.7 Закону №922-VIII, а датою початку моніторингу – 25.06.2021.
21.07.2021 відповідач затвердив висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с. За результатами моніторингу відповідач установив, що замовник у пункті 4 розділу ІІІ тендерної документації визначив відлік строку, протягом якого тендерні пропозиції є дійсними, з дати розкриття тендерних пропозицій, чим порушив вимоги п.11 ч.2 ст.22 Закону №922-VIII, яким установлено початок відліку строку дії тендерної пропозиції з дати кінцевого строку подання тендерних пропозицій, а також що учасник Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України на підтвердження відповідності запропонованого товару технічним, якісним та кількісним характеристикам предмета закупівлі надав протокол виміру твердості гуми, виданий комунальним підприємством «Зварювальна лабораторія», яке не акредитоване національним органом України з акредитації на проведення відповідних випробувань і має лише свідоцтво про атестацію, у зв`язку з чим замовник в порушення вимог абз.2 п.2 ч.1 ст.31 Закону №922-VIII не відхилив тендерну пропозицію цього учасника як таку, що не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, та уклав з ним договір.
Пунктом 3 констатуючої частини висновку відповідач зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення.
Вважаючи дії відповідача щодо початку проведення моніторингу протиправними, а висновок таким, що не відповідає вимогам законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам сторін, суд зазначає таке.
Спірні правовідносини склалися у зв`язку із здійсненням відповідачем моніторингу процедури закупівлі та прийняттям за його результатами висновку, а тому до них підлягають застосуванню норми законодавства у редакції, чинній на час виникнення цих правовідносин.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом №2939-XII.
За змістом ст.2 Закону №2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Відповідно до ст.5 Закону №2939-XII контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.
Згідно з п.7 ч.1 ст.10 Закону №2939-XII органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.
Порядок здійснення моніторингу процедури закупівлі врегульований ст.8 Закону №922-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону №922-VIII моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).
Згідно з ч.2 ст.8 Закону №922-VIII рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 7 цього Закону.
Відповідно до ч.12 ст.8 Закону №922-VIII, якщо органом оскарження прийнято до розгляду скаргу від суб`єкта оскарження у порядку, встановленому цим Законом, орган державного фінансового контролю не приймає рішення про початок моніторингу процедури закупівлі щодо тих порушень, обставин, підстав, що були або є предметом розгляду органом оскарження незалежно від прийнятого органом оскарження рішення щодо таких порушень, обставин, підстав.
Перевіряючи доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо початку проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с, суд керується наступним.
Аналіз норми ч.12 ст.8 Закону №922-VIII дає підстави для висновку, що заборона органу державного фінансового контролю приймати рішення про початок моніторингу процедури закупівлі пов`язується законодавцем із визначальною умовою – прийняттям органом оскарження скарги суб`єкта оскарження до розгляду. Така заборона поширюється лише на ті порушення, обставини та підстави, що були або є предметом розгляду органу оскарження, і застосовується незалежно від прийнятого органом оскарження рішення за скаргою, прийнятою до розгляду.
Разом з тим, як установлено судом, рішенням Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 14.04.2021 №7861-р/пк-пз скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» від 12.04.2021 залишено без розгляду у зв`язку з її невідповідністю вимогам ч.5 ст.18 Закону №922-VIII.
Згідно з ч.12 ст.18 Закону №922-VIII орган оскарження залишає скаргу без розгляду в разі, якщо: 1) суб`єкт оскарження подає скаргу щодо того самого порушення, у тій самій процедурі закупівлі та з тих самих підстав, що вже були предметом розгляду органу оскарження і щодо яких органом оскарження було прийнято відповідне рішення; 2) скарга не відповідає вимогам частин другої, п`ятої, восьмої та дев`ятої цієї статті; 3) замовником відповідно до цього Закону усунуто порушення, зазначені в скарзі; 4) до моменту оприлюднення скарги замовником прийнято рішення про відміну тендеру чи визнання його таким, що не відбувся, відміну переговорної процедури закупівлі, крім випадку оскарження будь-якого з цих рішень.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що залишення органом оскарження скарги без розгляду не є її прийняттям до розгляду. Оскільки скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Редут» органом оскарження до розгляду не прийнято, порушення, обставини та підстави, наведені у цій скарзі, не були і не могли бути предметом розгляду органу оскарження. За таких обставин передбачена ч.12 ст.8 Закону №922-VIII умова, за наявності якої орган державного фінансового контролю не приймає рішення про початок моніторингу процедури закупівлі, у спірних правовідносинах не настала.
Суд також враховує, що підставою для проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с у наказі від 25.06.2021 №203 та у висновку від 21.07.2021 зазначено інформацію, отриману від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю відповідно до ст.7 Закону №922-VIII, тобто підставу, передбачену п.5 ч.2 ст.8 Закону №922-VIII, а не звернення суб`єкта оскарження до органу оскарження.
Крім того, як слідує зі змісту висновку, моніторинг закупівлі щодо тих порушень, обставин і підстав, які були предметом розгляду Антимонопольного комітету України, відповідачем не здійснювався.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що дії суб`єкта владних повноважень щодо початку проведення моніторингу процедури закупівлі самі по собі не породжують для замовника правових наслідків і не порушують його прав, свобод та інтересів. Правові наслідки для замовника породжує саме висновок про результати моніторингу процедури закупівлі як акт індивідуальної дії, що містить зобов`язання щодо усунення виявлених порушень, а тому належним предметом судового захисту у спірних правовідносинах є саме такий висновок, а не дії щодо початку моніторингу. З огляду на це вимога про визнання протиправними дій відповідача щодо початку проведення моніторингу не є ефективним способом захисту прав позивача.
Враховуючи викладене, суд відхиляє доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо початку проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с як такі, що не відповідають установленим обставинам справи та наведеному правовому регулюванню. Рішення про початок моніторингу прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом №922-VIII і Законом №2939-XII, а тому позовна вимога про визнання протиправними відповідних дій відповідача задоволенню не підлягає.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування висновку Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с від 21.07.2021, суд керується таким.
Згідно з п.5 ч.7 ст.8 Закону №922-VIII у висновку обов`язково зазначається зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до ч.19 ст.8 Закону України «Про публічні закупівлі», підп.5 п.4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №375, наказом Міністерства фінансів України від 08.09.2020 №552 затверджено форму висновку про результати моніторингу процедури закупівлі та порядок його заповнення.
Згідно з п.3 розділу ІІІ цього Порядку у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель пункт 3 констатуючої частини висновку має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акта, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути у встановленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.
Зі змісту наведених норм слідує, що висновок про результати моніторингу процедури закупівлі є актом індивідуальної дії, який породжує для замовника обов`язки, а зобов`язальний характер вимоги щодо усунення порушення свідчить як про встановлення цього порушення, так і про визначення імперативно обов`язкового способу його усунення. Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу, який слід вжити замовнику для усунення порушення. Спонукання замовника самостійно визначити на підставі невизначених норм, які саме заходи слід вжити для усунення виявлених порушень, може призвести до нового порушення замовником вимог законодавства.
Судом установлено, що пунктом 3 констатуючої частини висновку відповідач зобов`язав позивача здійснити заходи щодо усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором з дотриманням положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.41 Закону №922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Згідно зі ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Верховний Суд у постанові від 01.02.2024 у справі №640/18786/22 сформулював правову позицію про те, що укладення договору є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, а тому невідхилення тендерної пропозиції учасника, яка підлягала відхиленню, та, як наслідок, укладення договору за результатами такої процедури є підставою для розірвання такого договору. Окрім того, Верховний Суд зазначив, що саме замовник публічної закупівлі вправі визначати, яким чином він має намір усунути виявлені порушення, обираючи один із визначених законом правомірних варіантів поведінки, а варіант усунення порушення шляхом розірвання договору спрямований на приведення відносин між сторонами у первісний стан. Оскільки у зазначеній справі орган державного фінансового контролю конкретизував, які саме заходи повинен вжити замовник, та визначив спосіб усунення виявлених під час моніторингу порушень, Верховний Суд визнав, що це свідчить про чіткість та визначеність зобов`язальної частини висновку.
Суд зазначає, що фактичні обставини справи №640/18786/22 є подібними до обставин справи, що розглядається, оскільки в обох випадках орган державного фінансового контролю встановив невідхилення замовником тендерної пропозиції учасника, яка підлягала відхиленню, та зобов`язав усунути порушення шляхом припинення зобов`язань за договором. Аналогічний правовий підхід щодо чіткості, визначеності та пропорційності такого способу усунення порушення викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2023 у справі №280/8475/20, від 31.01.2023 у справі №260/2993/21, від 28.09.2023 у справі №140/13717/21 та від 24.01.2025 у справі №440/6028/22.
Ураховуючи наведені висновки Верховного Суду та встановлені у цій справі обставини, суд дійшов висновку, що виявлене відповідачем порушення вимог абз.2 п.2 ч.1 ст.31 Закону №922-VIII стосується правомірності визначення переможця процедури закупівлі, оскільки замовник не відхилив тендерну пропозицію Казенного науково-виробничого об`єднання «Форт» МВС України, яка не відповідала умовам тендерної документації та підлягала відхиленню, та уклав з цим учасником договір. За таких обставин визначений відповідачем спосіб усунення порушень шляхом припинення зобов`язань за договором є конкретним, спрямованим на приведення відносин сторін у первісний стан та пропорційним характеру виявленого порушення, а посилання у висновку на дотримання положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України лише зобов`язує замовника здійснити припинення зобов`язань у встановленому законом порядку, зокрема шляхом розірвання договору, і не свідчить про нечіткість чи невизначеність такого способу.
Посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 10.12.2019 у справі №160/9513/18, від 05.03.2020 у справі №640/467/19 та від 11.06.2020 у справі №160/6502/19, суд відхиляє, оскільки такі висновки сформовані за інших фактичних обставин, коли орган державного фінансового контролю обмежувався загальним зобов`язанням усунути порушення без визначення конкретного заходу (варіанта поведінки), тоді як у цій справі відповідач визначив конкретний спосіб усунення порушення – припинення зобов`язань за договором.
Суд також враховує, що позивач по суті не заперечує факт наявності виявлених відповідачем за результатами моніторингу порушень законодавства у сфері публічних закупівель, що додатково свідчить про обґрунтованість висновку.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с від 21.07.2021 прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, з дотриманням вимог ч.7 ст.8 Закону №922-VIII і Порядку №552, а визначений у ньому спосіб усунення порушень є чітким, конкретним та пропорційним, у зв`язку з чим позовна вимога про визнання протиправним та скасування висновку задоволенню не підлягає.
Будь-яких інших обставин, які б вимагали детальної відповіді або спростування, сторонами у заявах по суті справи не зазначено та з матеріалів справи судом не встановлено.
Згідно з ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність як дій щодо початку проведення моніторингу процедури закупівлі, так і висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, тоді як доводи позивача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Щодо судового збору, то оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат на підставі ст.139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. 2, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд
у х в а л и в:
1. У задоволенні адміністративного позову Національної поліції України до Державної аудиторської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України, про визнання протиправними дій щодо початку проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с та визнання протиправним і скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-03-04-012825-с від 21.07.2021 відмовити повністю.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:
Позивач – Національна поліція України (місцезнаходження: вул. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601; ЄДРПОУ 40108578).
Відповідач – Державна аудиторська служба України (місцезнаходження: вул. Петра Сагайдачного, буд.4, м. Київ, 04070; ЄДРПОУ 40165856).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача – Казенне науково-виробниче об`єднання «Форт» МВС України (місцезнаходження: вул.600-річчя, буд.27, м. Вінниця, 21027; ЄДРПОУ 01199251).

Суддя | Андрусів Уляна Богданівна