П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/7288/25	

Перша інстанція: суддя Лісовська Н. В.,
повний текст судового рішення
складено 19.01.2026, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Голуб В.А.,
суддів: Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 400/7288/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з уточненими вимогами про:
зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу», врахувавши складові заробітної плати на день звернення згідно з довідкою від 24.09.2024 № 1400-0503-8/78744 «Про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та згідно з довідкою від 22.01.2024 № 1400-0503-8/5464 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» за грудень 2023 року. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 суд задовольнив позов ОСОБА_1 . Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу», врахувавши складові заробітної плати на день звернення згідно з довідкою від 24.09.2024 № 1400-0503-8/78744 «Про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та згідно з довідкою від 22.01.2024 № 1400-0503-8/5464 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» за грудень 2023 року.
Не погоджуючись із рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подав апеляційну скаргу. Апелянт вказав, що форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, затверджена постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям» (зі змінами) (далі — Постанова № 1-3), визнана такою, що втратила чинність на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 18.09.2024 № 30-1. Отже, вищевикладене свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для долучення до пенсійної справи позивачки довідки за формою та в порядку, що встановлені Постановою № 1-3, оскільки така постанова на сьогоднішній день втратила чинність, що унеможливлює проведення перерахунку пенсії позивачки на підставі таких довідок. 
Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
Позивачкою надано відзив на апеляційну скаргу. Так, ОСОБА_1 вказала, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно не врахувало довідки про складові заробітної плати при призначенні пенсії, а тому вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, встановив наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та з 10.04.2023 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).
З 22.01.2024 позивачку переведено на пенсію державного службовця відповідно до Закону України від 10.12.2015 «Про державну службу».
Пенсія, як державному службовцю, призначена пенсійним органом у розмірі 60 відсотків від заробітної плати, зазначеної у довідках від 19.01.2024 № 1400-0503-8/5392 та від 22.01.2024 № 1400-0503-8/5464, виданих на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 622)
В січні 2024 року, згідно з поданою заявою від 12.12.2023 № 30681/8 про надання довідки «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) позивачці була видана довідка від 19.01.2024 № 1400-0503-8/5392, в якій вказано дані про складові її заробітної плати станом на 31.12.2023 (усього – 11950,00 грн. де: посадовий оклад – 7500,00 грн., надбавка за ранг (4) – 700,00 грн., надбавка за вислугу років – 3750,00 грн.), а 22.01.2024 – на день звернення позивачки за призначенням пенсії, як того вимагає Порядок № 622, видано довідку від 22.01.2024 № 1400-0503-8/5464 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» за грудень 2023 року і встановлено розмір пенсії за віком як особі, яка має стаж роботи на державній службі понад 20 років.
Згідно з довідкою від 24.09.2024 № 1400-0503-8/78744 «Про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)», на день звернення позивачки за призначенням пенсії, заробітна плата становила, зокрема, посадовий оклад – 13633,00 грн., надбавка за ранг (4) – 700,00 грн., надбавка за вислугу років – 4089,90 грн., всього – 18422,90 грн.
07.01.2025 позивачка звернулася до відповідача із заявою про надання та долучення до її пенсійної справи довідку «Про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця» станом на день звернення (22.01.2024), складену за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 «Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям», та містять відображення складових заробітної плати, на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка була чинна на момент звернення за призначенням пенсії (22.01.2024); а також про проведення перерахунку та виплати пенсії позивачки з 22.01.2025 відповідно до Закону України «Про державну службу», врахувавши складові заробітної плати на день звернення, де посадовий оклад – 13633,00 грн., надбавка за 4 ранг – 700,00 грн., надбавка за вислугу років – 4089,90 грн., усього – 18422,90 грн., та довідки від 22.01.2024 №1400-0503-8/5464 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» за грудень 2023 року.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області листом від 03.02.2025 № 1655-222/Т-02/8-1400/25 повідомлено, що розмір пенсійної виплати розраховано відповідно до чинного законодавства; підстави для проведення перерахунку, врахувавши довідки від 24.09.2024 № 1400-0503-8/78744 та від 22.01.2024 № 1400-0503-8/5464, відсутні.
Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що довідки є джерелом інформації для обчислення пенсії державного службовця, розрахунок якої є невід`ємною частиною прийняття рішення органом Пенсійного фонду при її призначенні. Отже, здійснюючи переведення позивачки з одного виду пенсії на інший відповідач повинен враховувати документи про заробітну плату та додаткові документи, що є у пенсійній справі.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889-VIII).
За змістом п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон № 3723-ХІІ), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у п.п. 10 і 12 цього розділу.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80% суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 -страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV.
При цьому, зазначений вік визначається ст. 26 вказаного Закону.
Тобто, до 01.05.2016 (до дати набрання чинності Законом № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:
а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків та 60 років для жінок) та мають передбачений законом страховий стаж;
б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Після 01.05.2016, відповідно до ст. 90 Закону № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону № 1058-IV.
Разом з тим, законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.
Згідно з п.10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
За правилами п. 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст.37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.
Аналізуючи вищезазначені норми чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону № 3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ і розділом ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Отже, після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця згідно зі ст.37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10,12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VІІІ, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.
Аналогічна правова позиція була викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18, а також у постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 687/545/17.
У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що зважаючи на положення Закону № 3723-ХІІ та Порядку № 622, позивачка має право на врахування при обчисленні та виплаті пенсії довідок про заробітну плату державних службовців, оскільки Законом № 889-VIII та Законом № 3723-XII не передбачено можливості призначення пенсії державного службовця без урахування довідок про заробітну плату. При цьому розмір пенсії державного службовця визначається виходячи із суми заробітку та відсоткового відношення від нього.
Аргументуючи правомірність своєї відмови, апелянт вказує, що довідки від 22.01.2024 та від 24.09.2024 не відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 14.09.2016 № 622 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823), якою затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, оскільки видані на підставі постанови правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 № 1-3, що втратила чинність, а отже відсутні підстави для їх врахування.
Поряд з цим, попри внесення постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823 змін до постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб" від 14.09.2016 № 622, Постанова правління Пенсійного фонду України "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям" від 17.01.2017 № 1-3, втратила чинність лише з 13.11.2024.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, видаючи довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, правомірно керувався чинним на той момент законодавством, а саме Постановою № 1-3.
Отже, довідки були видані за формою та змістом у порядку та спосіб, який був визначений на момент їх видачі; незаконними в судовому порядку не визнавались, а отже, є дійними.
На підставі наведеного, а також зважаючи на положення Закону № 3723-ХII та Порядку № 622, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачка має право на врахування при обчисленні та виплаті пенсії довідок від 24.09.2024 № 1400-0503-8/78744 «Про складові заробітної плати для призначення особі пенсії державного службовця, яка працювала в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посаду якої було класифіковано (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років)» та від 22.01.2024 № 1400-0503-8/5464 «Про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби» за грудень 2023 року.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
На підставі викладеного у сукупності колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС України.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 400/7288/25 - залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 січня 2026 року у справі № 400/7288/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		В.А. Голуб	
Судді	  	Ю.В. Осіпов   В.О. Скрипченко