Справа № 309/3260/25
Провадження № 1-кп/309/249/25

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст клопотання прокурора ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу в межах кримінального провадження №12025071050000531 від 19 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 ч.1 ст. 367 КК України, - 

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження №12025071050000531 від 19 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 ч.1 ст. 367 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подала клопотання в порядку ст.333 КПК України, у якому просить надати тимчасовий доступ до оригіналу акту №130720/15 від 28.08.2024 ревізії бюджету ІНФОРМАЦІЯ_1 з період роботи з 01.01.2021 по 31.03.2024 та оригінали відповідних додатків до вказаного акту ревізії та висновок експерта №СЕ-19/107/-25/4036-ЕК, які перебувають у матеріалах кримінального провадження №42025072180000003 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 367 КК України. Клопотання вмотивоване тим, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває кримінальне провадження №42025072180000003 від 05.03.2025 відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 367 КК України. Також у провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває кримінальне провадження №12025071050000531 від 19 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 ч.1 ст. 367 КК України. Під час проведення досудового розслідування, постановою прокурора про видалення матеріалів досудового розслідування від 19.08.2025 виділено з матеріалів кримінального провадження №42025072180000003 матеріали за підозрою ОСОБА_4 за ч.1 ст. 367 КК України. Згідно постанови слідчого у кримінальному провадженні №42025072180000003 речовим доказом визнано акт №130720/15 від 28.08.2024 ревізії бюджету ІНФОРМАЦІЯ_1 з період роботи з 01.01.2021 по 31.03.2024 та оригінали відповідних додатків до вказаного акту ревізії. Також у даному кримінальному провадженні призначено судово-економічну експертизу, за результатами якої складено висновок №СЕ-19/107/-25/4036-ЕК, що приєднаний до матеріалів вказаного кримінального провадження. Виникла необхідність у наданні тимчасового доступу прокурору до вказаних документів для їх дослідження у судовому розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_4 .
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила їх задовольнити. Вказує, що у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є необхідність дослідження саме оригіналів таких документів, які містять у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 . Вказане кримінальне провадження перебуває на розгляді суду, однак докази по ньому ще не подавалися, і фактично відповідні оригінали знаходяться у кримінальному провадженні №42025072180000003, що перебувають у володінні прокурора. Водночас без ухвали про тимчасовий доступ отримати оригінали цих документів для їх дослідження у судовому засіданні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 неможливо.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання. Вказує, що судом ще ніякі докази не досліджувалися. У матеріалах кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , з якими сторону захисту ознайомлювали у порядку ст. 290 КПК України, наявні саме копії документів, а прокурор наразі намагається долучити якісь нові оригінали. Вважає,що лише у разі якщо будуть якісь сумніви щодо копій документів при їх дослідженні, можна ставити відповідне питання. Загалом вважає клопотання прокурора передчасним. 
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала захисника. 
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотань, суд зазначає наступне.
Так, згідно ч.1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
Відповідно до ч.2 ст.333 КПК України, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування 
Згідно з частинами 1, 2, 6 статті 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частинами 1 і 2 статті 23 КПК визначено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим кодексом.
Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження -змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 93 КПК визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.
Згідно із частиною 2 статті 93 КПК, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.
Відповідно до частин 1, 2 статті 333 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього кодексу.
Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та частиною 2 статті 131 КПК визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна;8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.
Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до частини 1 статті 160 КПК, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Частиною 2 статті 160 КПК визначено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Відповідно до статті 164 КПК, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів; 2) дата постановлення ухвали; 3) положення закону, на підставі якого постановлено ухвалу; 4) прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів; 5) назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ; 6) розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом; 7) строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу; 8) положення закону, які передбачають наслідки невиконання ухвали слідчого судді, суду.
КПК містить перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів (частина 2 статті 160 КПК), а також покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (частини 5, 6 статті 163 КПК) та довести існування причин, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування (частина 2 статті 333 КПК).
Проте вищезазначене клопотання прокурора про тимчасовий доступ до документів (чи речових доказів), які містяться в іншому кримінальному провадженні, не відповідають вимогам частини 2 статті 160 КПК, оскільки не містять всіх відомостей, які визначені даною нормою.
Суд зазначає, що наразі дослідження доказів у даному кримінальному провадженні ще не розпочато, що апріорі позбавляє суд можливості з`ясувати як належність конкретних документів чи інформації до доказів (необхідність їх дослідження), так й доцільність та необхідність їх отримання.
Відтак сторона прокурор може конкретизувати наміри щодо подання доказів згодом вже після дослідження доказів сторони обвинувачення і подати відповідні клопотання, й тому вимоги про тимчасовий доступ наразі є передчасними.
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що стаття 333 КПК передбачає спеціальний порядок отримання додаткових доказів стороною на стадії судового розгляду шляхом застосування заходів забезпечення кримінального провадження та проведення слідчих (розшукових) дій, а тому відповідні клопотання можуть бути подані під час судового розгляду за умови їх належного обґрунтування.
Також, статтею 164 КПК (п.4 ч.1) зокрема визначено, що в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів зокрема має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів.
Проте в клопотанні прокурора не вказано таких та не конкретизовано у кого саме знаходять відповідні документи, і з цього приводу є певні суперечності. З одного боку у клопотанні вказано, що відповідне кримінальне провадження перебуває на розгляді у суді (головуючий суддя ОСОБА_7 ). З іншого боку у судовому засіданні прокурор ствердила, що такі документи перебувають у кримінальному провадженні №42025072180000003, що перебувають у володінні прокурора.
З огляду на вищезазначене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора про тимчасовий доступ позаяк таке є передчасним і суд позбавлений можливості вирішити їх на даній стадії розгляду справи. 
Керуючись статтями 131, 132, 159-166, 314, 315, 333, 372, 376 КПК, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та оголошено17.07.2026 о 10:00. 

Суддя Хустського 
районного суду: ОСОБА_1