Справа № 128/3393/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
11 вересня 2026 року місто Вінниця
Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Відділу адміністративної практики УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , інших даних суду невідомо, 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП,
в с т а н о в и в:
02.07.2026 року о 19:45 год, дорога А/Д М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине км 490+200 гр. ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, а саме: виконавцем робіт ТОВ «ГК «АВТОСТРАДА» порушив правила, норми, стандарти, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине км 490+200м., а саме: не вжив заходів щодо належного утримання та видалення сухостійного дерева. Внаслідок чого відбулося неконтрольоване падіння дерева на проїзну частину автомобільної дороги та призвело до ДТП та пошкодження транспортного засобу «Hyundai Ioniq 5» д.н.з. НОМЕР_1 , чим порушив п. 5.6.1 ПДР ДСТУ3587-22 чим порушив п 1.5 ПДР.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 140 ч.4 КУпАП. 
Правопорушник ОСОБА_1  до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином. 
Судом встановлено, що згідно протоколу серії ЕПР1 № 730880 від 28.07.2026 року, вбачається, що ОСОБА_1  ознайомлений з протоколом. 
Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України неявка особи, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду даної справи у її відсутність. 
Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. 
 
Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.
 
Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Частиною 2 статті 268 КУпАП закріплено перелік справ, у яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Справи про притягнення особи до відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП до цього переліку не входять.
 
Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з п.1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неповинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
За вказане порушення ч. 4 ст. 140 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, що настає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у недотриманні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю як умислу так і необережності.
Таким чином, з огляду на бланкетний характер положень статті 140 КУпАП, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, може бути посадова особа, до обов`язків та повноважень якої входить контроль за дотриманням правил, норм, і стандартів, що стосуються забезпечення своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху.
Пунктом 11 Постанови КМУ №198 від 30.03.1994 передбачено обов`язок власників дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані: своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об`єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об`єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до схеми організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об`єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, що підтверджується наступним: протокол серії ЕПР1 № 730880 від 28.07.2026 року; схему місця події ДТП від 02.07.2026; акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 02.07.2026. 
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Приймаючи до уваги викладене, дослідивши матеріали справи, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП та вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення передбачене вказаною статтею у виді штрафу.
Відповідно до ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави 605 грн 60 коп. судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 4 ст. 140, 283, 284 КУпАП, суд -
постановив:
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн 00 коп. 
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу. 
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп. 
Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі 10-ти діб.

Суддя       Оксана БОНДАРЕНКО