ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 910/9410/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Вронська Г.О. - головуюча, Кондратова І.Д., Кролевець О.А.

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства "Медичні закупівлі України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду (Кравчук Г.А., Сибіга О.М., Коробенко Г.П.)
від 03.02.2026 (повний текст складено 04.03.2026)

у справі за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-фарм"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 918 094,24 грн

ІСТОРІЯ СПРАВИ
ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Короткий зміст позовних вимог
1. Державне підприємство "Медичні закупівлі України" (далі - Позивач, Скаржник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дойч-фарм" (далі - Відповідач) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 918 094,24 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором про закупівлю №09/321-09/2024 від 05.09.2024 несвоєчасно поставив обумовлений товар, період прострочення виконання Відповідачем зобов`язань з поставки товару становить з 01.04.2025 по 29.05.2025 включно. У зв`язку з наведеним Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 164 643,04 грн та штраф (7% від ціни продукції, строк поставки якої порушено понад 30 днів) у розмірі 195 339,20 грн, нараховані у відповідності до умов пункту 8.2 зазначеного Договору. Крім того, за доводами Позивача, Відповідач не надав скановану копію реєстраційного посвідчення на лікарський засіб станом на 04.11.2024, чим порушив вимоги підпункту 7.1.1 пункту 7.1 Договору про закупівлю №09/321-09/2024 від 05.09.2024, внаслідок чого позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 558 112,00 грн, нарахований на підставі пункту 8.3.1 цього Договору.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд міста Києва рішенням від 01.10.2025 позов задовольнив, стягнув з Відповідача на користь Позивача штраф у розмірі 195 339,20 грн, пеню у розмірі 164 643,04 грн, штраф у розмірі 558 112,00 грн та судовий збір у розмірі 11 017,13 грн.
4. Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване таким:
- суд встановив, що Відповідачем, всупереч вимог чинного законодавства України та умов Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024, не було надано скановану копію реєстраційного посвідчення, яке видається Міністерством охорони здоров`я України для кожного виду продукції, що постачається, у строк до 04.11.2024 та не здійснено поставку товару у строк до 31.03.2025;
- вказані зобов`язання Відповідач виконав з простроченням, а саме: поставив Позивачу товар на загальну суму 2 790 560,00 грн лише 29.05.2025, що підтверджується видатковою накладною №44054 від 29.05.2025; належним чином зареєстрував продукцію в Україні та надав Позивачу скановану копію реєстраційного посвідчення на лікарський засіб, що постачається, 02.05.2025, що підтверджується листом №1053 від 02.05.2025;
- 164 643,04 грн пені підлягають стягненню у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного зобов`язання з 01.04.2025 по 29.05.2025;
- 7% штрафу у розмірі 195 339,20 грн підлягає задоволенню у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору на підставі п.8.2 Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024;
- 20% штрафу у розмірі 558 112,00 грн підлягає стягненню у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору на підставі п.8.3.1 Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024.
5. Північний апеляційний господарський суд у постанові від 03.02.2026 апеляційну скаргу Відповідача задовольнив, рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 у справі № 910/9410/25 скасував, прийняв нове рішення, яким в позові відмовив, стягнув з Позивача на користь Відповідача 16 525,70 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
6. Постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, мотивована таким:
- відповідно до статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Згідно з положеннями статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення;
- судом апеляційної інстанції встановлено, що Відповідачем отримано реєстраційне посвідчення від 23.04.2025 за №UA/20827/01/01, за межами 60 денного строку з дати укладення Договору, хоча заявка на реєстрацію лікарського засобу була зареєстрована в установленому чинним законодавством порядку 19.09.2024. Отже, реєстраційне посвідчення було оформлено вже після закінчення строку, встановленого як пунктом 7.1.1 Договору, для його надання Позивачу, так і після спливу строку поставки продукції, визначеної у пункті 4 Специфікації;
- наявними в матеріалах справи доказами, а також встановленими судом апеляційної інстанції обставинами підтверджується відсутність вини Відповідача у неналежному виконанні ним своїх договірних зобов`язань щодо своєчасного надання реєстраційного посвідчення, який на виконання умов підпунктів 7.1.1 та 7.1.1.1 пункту 7.1 Договору виконав всі залежні від нього дії та подав необхідні документи задля його отримання, чим доводиться відсутність підстав для відповідальності за порушення, передбачені пунктами 8.3.1 та 8.2 Договору;
- за умовами пунктів 5.1, 5.2 Договору лише після надання постачальником не менше ніж за 14 днів до дати запланованої відправки продукції в пункт призначення, серед інших документів, реєстраційного посвідчення, виданого Міністерством охорони здоров`я України для кожного виду продукції, що постачається, та, відповідно, проведення замовником протягом 7 (семи) робочих днів після отримання цих документів, в тому числі реєстраційного посвідчення, їх перевірки та підтвердження постачальнику своєї готовності прийняти поставку продукції, Відповідач міг здійснити поставку продукції, яка є предметом Договору;
- ТОВ "Дойч фарм" невідкладно, після отримання реєстраційного посвідчення, було надано його копію ДП "Медичні закупівлі України" та здійснено поставку продукції за Договором в повному обсязі; встановлені судом апеляційної інстанції обставини дають підстави для висновку про відсутність вини Відповідача у простроченні виконання зобов`язань за Договором, при цьому Договір виконаний в повному обсязі, а прострочення поставки продукції є незначним;
- поведінка Позивача, в даному випадку свідчить про те, що його метою у спірних правовідносинах є збагачення за рахунок стягнення штрафних санкцій.
Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та правова позиція інших учасників справи
7. 12 березня 2026 року Позивач (Скаржник), з використанням підсистеми "Електронний суд", звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить касаційну скаргу задовольнити, скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у справі № 910/9410/25, рішення Господарського суду міста Києва від 01.10.2025 залишити в силі.
8. Підставою касаційного оскарження Скаржник зазначає пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
9. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник вказав на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, які, на його думку, суд апеляційної інстанції у цій справі неправильно застосував, а саме:
- статей 7, 9, абзацу 2 статті 17, статті 27 Закону України "Про лікарські засоби";
- пунктів 5, 8 Постанови Кабінету міністрів України від 14.09.2005 № 902 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в України";
- підпункту 54 пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію).
10. Відповідач правом подання відзиву на касаційну скаргу не скористався.
Стислий виклад обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій
11. 05 вересня 2024 року між Позивачем (Замовник) та Відповідачем (Постачальник) було укладено Договір про закупівлю № 09/321-09/2024 (далі - Договір), умовами якого передбачено, що Постачальник бере на себе зобов`язання поставити Замовнику фармацевтичну продукцію, асортимент, ціна та обсяг якої вказується в Специфікації (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, а Замовник - прийняти таку продукцію та оплатити її в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
12. Згідно з п.2.3 Договору адреса пункту призначення (складу Замовника в Києві чи Київській області) визначається Замовником шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті Постачальника, створеному в інформаційно-аналітичній системі Замовника, та/або в заявці на поставку продукції, складеній Замовником за формою, встановленою у Додатку №2 до цього Договору (далі за текстом - заявка на поставку продукції), та/або засобами електронної пошти.
13. Відповідно до п. 2.4 Договору право власності на продукцію переходить від Постачальника до Замовника після прийняття продукції в пункті призначення та підписання видаткової накладної або Акта приймання продукції згідно з Розділом 6 цього Договору.
14. Валютою цього Договору є національна валюта України - гривня. Загальна ціна Договору та ціна за одиницю продукції вказується у Специфікації (Додаток №1) (п.3.1 Договору).
15. Згідно з п.4.1 Договору Постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції за цим Договором у строк, вказаний у Специфікації (Додаток №1).
16. Вказані у Специфікації (Додаток №1) та/або заявках на поставку продукції строки поставки продукції можуть бути змінені за мотивованим зверненням Постачальника та/або рішенням Замовника за наявності документально підтверджених об`єктивних обставин та/або у разі здійснення Замовником попередньої оплати, та/або у випадку, коли дія цього Договору може бути продовжена відповідно до законодавства у сфері публічних закупівель, але у будь-якому випадку - за взаємною згодою Сторін (п.4.2 Договору).
17. Пунктом 7.1.1. Договору встановлено, що у разі, якщо на дату укладення цього Договору продукція є незареєстрованою в Україні та не має реєстраційного посвідчення, свідоцтва про державну реєстрацію (крім випадку, коли незареєстрована продукція може ввозитись на митну територію України в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством), Постачальник зобов`язується належним чином зареєструвати продукцію в Україні та на підтвердження цього не пізніше ніж протягом 60 календарних днів з дати укладення цього Договору (або не пізніше строку, передбаченого у пункті 5.1 цього Договору, якщо цей строк настане раніше) надати Замовнику засобами електронної пошти та/або шляхом заповнення електронних форм в електронному кабінеті Постачальника, створеному в інформаційно-аналітичній системі Замовника, у порядку, визначеному цим Договором, скановану копію реєстраційного посвідчення, яке видається Міністерством охорони здоров`я України для кожного виду продукції, що Постачається.
18. Згідно з пунктом 7.1.1.1 Договору у разі, якщо на дату укладення цього Договору продукція є незареєстрованою в Україні та не має реєстраційного посвідчення (крім випадку, коли незареєстрована продукція може ввозитись на митну територію України в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством), постачальник протягом 14 робочих днів з дати укладення цього Договору, зобов`язується надати замовнику копію поданої заяви про державну реєстрацію лікарського засобу та лист-прийняття такої заяви про державну реєстрацію лікарського засобу центром адміністративних послуг Міністерства охорони здоров`я України "Єдине вікно", а у випадку подання заяви про державну реєстрацію лікарського засобу в електронній формі - надати докази направлення такої заяви.
19. Пунктами 8.1., 8.3.1 Договору визначено, що у разі недотримання Відповідачем вимог підпунктів 7.1.1, 7.1.2 пункту 7.1 цього Договору, з Постачальника крім пені та/або штрафу, зазначених у пункті 8.2. цього Договору, стягується штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків вартості непоставленої (неприйнятої) продукції.
20. Згідно з п.8.2 Договору у разі порушення строку поставки, непередачу (несвоєчасну передачу, повернення з підстав, встановлених цим Договором) продукції, Постачальник сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 (нуль цілих одна десята) відсотка від ціни продукції, строк поставки якої порушено, за кожний день прострочення або ціни не переданої (несвоєчасно переданої, повернутої) продукції, за кожний день затримки передачі. Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання. За порушення строку поставки продукції понад 30 (тридцять) календарних днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від ціни продукції, строк поставки якої порушено. При цьому, відібрані зразки серій продукції для проведення лабораторного аналізу не вважаються непоставленими (неприйнятими).
21. Специфікацією до Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024 року Сторони узгодили обсяг продукції, кількість, ціну, загальну суму в розмірі 2 790 560 грн. 00 коп.
22. Пунктом 1 Специфікації до Договору визначено, що у відповідності до пункту 1.1 Договору під продукцією, що постачається за Договором за напрямом(-ами) профілактики, діагностики та лікування "Хіміотерапевтичні препарати, радіофармпрепарати та препарати супроводу для лікування онкологічних хворих", розуміється: фармацевтична продукція - Кальцію фолінат 50 мг; ДК 021:2015, код 33600000-6 (номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель - ID: UA-2024-07-26-008994-a).
23. Пунктом 2 Специфікації до Договору визначено обсяг продукції, а саме: торгова назва (найменування) - Кальцію фолінат Калпекс (Кальцію фолінат 50 мг); код УКТЗЕД - 3004100000; виробник, країна виробництва - АТ "Калцекс", Латвія; од. вим. (форма випуску, дозування) - флакони (розчин для ін`єкцій або інфузій, 10 мг/мл по 5 мл в флаконі, по 10 флаконів в пачці з картону); кількість - 25 000; ціна за одиницю, грн без ПДВ - 104,32; сума, грн без ПДВ - 2 608 000,00 грн.
24. Згідно з п.4 Специфікації до Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024 року у відповідності до пункту 4.1. Договору Постачальник зобов`язаний здійснити поставку продукції за Договором у строк до « 31» березня 2025 року включно.
25. На виконання умов Договору Позивач відповідно до платіжної інструкції №7711 (внутрішній номер 368917424) від 17.09.2024 перерахував на поточний банківський рахунок Відповідача попередню оплату в розмірі 2 790 560,00грн, у тому числі ПДВ - 182 560,00 грн.
26. Матеріали справи містять докази подання 19.09.2024 до Міністерства охорони здоров`я України заяви про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарського засобу Кальцію фолінат Калцекс, розчин для ін`єкцій або інфузій, 10мг/мл, упаковка по 5мл або 10 мл у флаконі, що підтверджується листом-прийняттям заяви про проведення державної реєстрації, дата надходження заяви 19.09.2024, МОЗ України, Єдине вікно, 16689/р.
27. Додатковою угодою №1 від 24.04.2025 року до Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024 Сторони змінили Додаток №2 до Договору. 
28. Листом №1053 від 02.05.2025 ТОВ "Дойч-Фарм" повідомило ДП "Медичні закупівлі України" про отримання Реєстраційного посвідчення на лікарський засіб №UA/20827/01/01, оформленого 23.04.2025 на підставі рішення про державну реєстрацію лікарського засобу Кальцію фолінат Калцекс , розчин для ін`єкцій або інфузій 10мг/мл, затвердженого наказом МОЗ України від 22.04.2025 №699.
29. На виконання умов Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024 Відповідач здійснив поставку товару, а Позивач у свою чергу прийняв вказаний товар, що підтверджується видатковою накладною №44054 від 29.05.2025 на суму в розмірі 2 790 560 грн. 00 коп. 
30. Претензіями №05/433-02/2025 від 04.02.2025, №05/965-03/2025 від 10.03.2025, №05/2651-07/2025 від 02.07.2025 Позивач вимагав від Відповідача сплатити штрафні санкції. У відповідь Відповідач листом №918 від 03.03.2025 повідомив про неправильність розрахунку штрафних санкцій.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції
31. Верховний Суд перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, правильність застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, та дійшов таких висновків.
32. Предметом розгляду у цій справі є вимоги про стягнення з постачальника штрафних санкцій за прострочення виконання встановлених договором поставки зобов`язань щодо надання реєстраційного посвідчення на лікарський засіб та щодо поставки товару. 
33. Суд першої інстанції дійшов висновку, що нараховані Позивачем суми штрафних санкцій відповідають умовам Договору про закупівлю № 09/321-09/2024 від 05.09.2024, а тому позовні вимоги про їх стягнення з Відповідача підлягають задоволенню, оскільки Відповідачем всупереч умовам Договору не було надано скановану копію реєстраційного посвідчення, яке видається Міністерством охорони здоров`я України для кожного виду продукції, що постачається, у строк до 04.11.2024, та не було здійснено поставку товару у строк до 31.03.2025.
34. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність вини Відповідача у неналежному виконанні ним своїх договірних зобов`язань, оскільки Відповідач виконав всі залежні від нього дії, 19 вересня 2024 року до Міністерства охорони здоров`я України була подана заява про державну реєстрацію (перереєстрацію) лікарського засобу Кальцію фолінат Калцекс, однак Міністерством охорони здоров`я України оформлено реєстраційне посвідчення на лікарський засіб лише 23 квітня 2025 року. 
35. Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував:
- статті 7, 9, абзац 2 статті 17, статтю 27 Закону України "Про лікарські засоби";
- пункти 5, 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2005 № 902 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну" (далі - Порядок №902);
- підпункт 54 пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 426 від 26.08.2005 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 23.07.2015 № 460), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2005 за № 1069/11349 (далі - Порядок №426).
36. У зв`язку з цим Суд звертає увагу на наступне. 
37. Стаття 7 Закону України "Про лікарські засоби" регулює проведення клінічних випробувань лікарських засобів, та, зокрема, вказує, що клінічні випробування лікарських засобів проводяться з метою встановлення або підтвердження ефективності та нешкідливості лікарського засобу. 
38. Статтею 9 Закону України "Про лікарські засоби" врегульовано питання державної реєстрації лікарських засобів. Так, у вказаній статті встановлено, що лікарські засоби допускаються до застосування в Україні після їх державної реєстрації, крім випадків, передбачених цим Законом. Державна реєстрація лікарських засобів проводиться на підставі заяви, поданої до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. 
39. Статтею 17 Закону України "Про лікарські засоби" врегульовано порядок ввезення в Україну лікарських засобів, зокрема вказано, що на територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні. 
40. Контроль за ввезенням на митну територію України лікарських засобів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері контролю якості та безпеки лікарських засобів. Усі лікарські засоби, що ввозяться на митну територію України з метою їх подальшої реалізації (торгівлі) або використання у виробництві готових лікарських засобів, підлягають державному контролю якості. Порядок здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться на митну територію України, встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац другий статті 17 Закону України "Про лікарські засоби"). 
41. Відповідно до статті 27 Закону України "Про лікарські засоби" особи, винні в порушенні законодавства про лікарські засоби, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законодавством.
42. Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2005 № 902 "Про затвердження Порядку здійснення державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну" затверджено вказаний Порядок №902, який визначає механізм державного контролю якості лікарських засобів, що ввозяться в Україну, зокрема як паралельний імпорт, який здійснюється з метою недопущення обігу фальсифікованих, неякісних та незареєстрованих лікарських засобів.
43. Відповідно до пункту 5 Порядку №902 суб`єкт господарювання, що ввозить лікарські засоби на територію України з метою їх подальшої реалізації (торгівлі), використання їх у виробництві, або особа, уповноважена на здійснення закупівель у сфері охорони здоров`я, та/або суб`єкт господарювання, залучений такою особою, що ввозить лікарські засоби на територію України з метою їх безоплатного постачання (передачі) обласним, Київській та Севастопольській міським держадміністраціям або суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, за результатами закупівель за кошти державного бюджету, здійснених особою, уповноваженою на здійснення закупівель у сфері охорони здоров`я, для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я, протягом п`яти робочих днів після закінчення митного оформлення вантажу з лікарськими засобами подає органові державного контролю за місцем провадження господарської діяльності заяву про видачу висновку про якість ввезених лікарських засобів (далі - заява про видачу висновку) за формою, визначеною МОЗ.
44. У пункті 1 розділу ІІ Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи матеріалів про внесення змін до реєстраційних матеріалів протягом дії реєстраційного посвідчення (Порядок №426) викладено визначення термінів, зокрема, у підпункті 54 вказаного пункту визначено, що реєстраційне посвідчення на лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) - документ, у якому міститься інформація про лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат), зареєстрований в Україні та внесений до Державного реєстру лікарських засобів України та міжвідомчої бази даних про зареєстровані в Україні лікарські засоби.
45. Скаржник, не погоджуючись з постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026, вказує, що суд апеляційної інстанції не врахував, що предмет Договору поставки є специфічним, а його поставка та отримання регулюються зазначеним вище профільним законодавством.
46. Скаржник стверджує, що він, діючи в інтересах держави та пацієнтів, обґрунтовано передбачив у Договорі вимогу щодо надання постачальником реєстраційного посвідчення та додатків до нього (за наявності), виданого МОЗ України.
47. Однак з оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що підставою для відмови у позові судом апеляційної інстанції не були висновки щодо протиправності або необґрунтованості умов Договору щодо надання постачальником реєстраційного посвідчення лікарського засобу, а також висновки щодо дотримання чи недотримання сторонами правочину вказаних Скаржником норм законодавства. 
48. Виходячи з предмета позову у справі № 910/9410/25 (стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за договором поставки) до предмета доказування у цій справі входили обставини щодо дотримання чи порушення постачальником умов договору поставки щодо строків виконання зобов`язань та причин таких порушень. При цьому, як вбачається з рішень судів попередніх інстанцій, підставою для стягнення штрафних санкцій не вказувалися недоліки поставленого товару або супровідної документації на поставлений товар, чи порушення вимог законодавства щодо оформлення відповідної документації на товар. Підставою для застосування штрафних санкцій Позивачем визначено умови договору щодо строків надання реєстраційного посвідчення на лікарський засіб та строків поставки товару. 
49. Судами попередніх інстанцій встановлено, що Відповідач, в порушення умов пункту 7.1.1 Договору та пункту 4 Специфікації, у визначений строк зобов`язання щодо надання реєстраційного посвідчення та поставку продукції не виконав, а отже допустив відповідні прострочення. Разом з тим, суд апеляційної інстанції, встановивши, що умова щодо вчасного подання до Міністерства охорони здоров`я України заяви про державну реєстрацію лікарського засобу була дотримана (заяву було подано 19 вересня 2024 року), проте Міністерством охорони здоров`я оформлено реєстраційне посвідчення на лікарський засіб лише 23 квітня 2025 року, дійшов висновку про відсутність вини Відповідача у простроченні виконання зобов`язання щодо надання Позивачу реєстраційного посвідчення на лікарський засіб, а також щодо вчасної поставки товару, оскільки на момент спливу встановленого Договором строку поставки (31 березня 2025 року), відповідне реєстраційне посвідчення на лікарський засіб, який підлягав постачанню за цим Договором, ще не було оформлене та не було видано Міністерством охорони здоров`я України.
50. Підставою для відмови у позові судом апеляційної інстанції зазначено частини 1, 3 статті 614 ЦК України, відповідно до яких особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
51. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами, а також встановленими судом обставинами підтверджується відсутність вини Відповідача у неналежному виконанні ним своїх договірних зобов`язань щодо своєчасного надання реєстраційного посвідчення, який на виконання умов підпунктів 7.1.1 та 7.1.1.1 пункту 7.1 Договору виконав всі залежні від нього дії та подав необхідні документи задля його отримання, натомість виконання обов`язку щодо реєстрації було поставлено у залежність від здійснення своїх повноважень щодо реєстрації лікарських засобів Державним підприємством "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" та Міністерством охорони здоров`я України. Водночас, судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем отримано реєстраційне посвідчення від 23.04.2025 за №UA/20827/01/01, за межами 60 денного строку з дати укладення Договору, хоча заявка на реєстрацію лікарського засобу була зареєстрована в установленому чинним законодавством порядку 19.09.2024. Отже, реєстраційне посвідчення було оформлено вже після закінчення строку, встановленого як пунктом 7.1.1 Договору, для його надання позивачу, так і після спливу строку поставки продукції, визначеної у пункті 4 Специфікації. На переконання суду апеляційної інстанції, вказані обставини незалежно від волі та дій Відповідача об`єктивно унеможливили виконання зобов`язань щодо своєчасного надання позивачу реєстраційного посвідчення за №UA/20827/01/01, в той час як ТОВ "Дойч Фарм" невідкладно, після отримання такого посвідчення, було надано його копію ДП "Медичні закупівлі України" та здійснено поставку продукції за Договором в повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною від 29.05.2025 № 44054, яка підписана представниками сторін без заперечень та зауважень.
52. Водночас Суд звертає увагу, що у справі № 910/9237/25, де розглядався спір між тими ж сторонами за аналогічного договірного врегулювання та за схожих обставин, де суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідачем виконано умови підпункту 7.1.1 договору щодо надання реєстараційного посвідчення із простроченням, Верховний Суд вказав на те, що аналіз змісту підпункту 7.1.1 договору свідчить про те, що зазначений пункт містить два самостійні елементи: обов`язок постачальника зареєструвати продукцію в Україні та обов`язок надати замовнику скановану копію реєстраційного посвідчення не пізніше ніж протягом 60 календарних днів. Отже, 60-денний строк встановлено для підтвердження факту реєстрації шляхом надання відповідного реєстраційного посвідчення. При цьому формулювання "на підтвердження цього надати … скановану копію" вказує на обов`язок замовника надати відповідний наявний у нього документ, а не здійснення самої процедури державної реєстрації, що виконується уповноваженим органом у встановленому порядку.
53. Відповідно до статті 213 ЦК України при тлумаченні умов договору враховується буквальне значення слів і словосполучень, а також логічний зв`язок між окремими умовами договору. Звідси, мета пункту 7.1.1 полягає в отриманні від постачальника підтвердження факту реєстрації, а не у встановленні строку для проведення самої реєстраційної процедури, що регламентується Порядком № 376 та Порядком № 426.
54. У справі, що розглядається, заявник вчасно звернувся до МОЗ України із відповідною заявою про реєстрацію лікарського засобу. Відповідач листом від 02.05.2025 направив Позивачу копію реєстраційного посвідчення №/20827/01/01 на лікарський засіб, зареєстрований 22.04.2025.
55. Таким чином, за наведених обставин не доведено неналежне виконання постачальником визначеного договором обов`язку щодо надання копії реєстраційного посвідчення. 
56. З урахуванням викладеного нарахування штрафу у розмірі 20 % від ціни договору є необґрунтованим, оскільки згідно з умовами договору (підпункт 7.1.1) 60-денний строк встановлено для надання документа на підтвердження здійсненої реєстрації, а не для проведення самої реєстраційної процедури; позивачем не наведено доводів щодо неналежного виконання постачальником обов`язку з реєстрації продукції.
57. Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення штрафу у розмірі 20 % від ціни договору на підставі пункту 8.3.1 Договору, проте з інших мотивів щодо правових підстав такої відмови, обґрунтовуючи відсутністю вини постачальника.
58. Оскільки за умовами підпункту 7.1.1 договору 60-денний строк встановлено для надання документа на підтвердження вже здійсненої реєстрації, Позивачем не доведено неналежного виконання Відповідачем обов`язку з реєстрації продукції, а пропуск строку надання посвідчення є виключно наслідком затримки його видачі МОЗ України, Суд вважає, що підстави для застосування положень статті 614 ЦК України у спірних правовідносинах є необґрунтованими.
59. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 10.06.2026 у справі № 910/9237/25. 
60. Разом з тим судом апеляційної інстанції у цій справі встановлено, що реєстраційне посвідчення було оформлено вже після закінчення строку, встановленого як пунктом 7.1.1 Договору, для його надання Позивачу, так і після спливу строку поставки продукції, визначеної у пункті 4 Специфікації, в той же час, ТОВ "Дойч Фарм" невідкладно, після отримання такого посвідчення, було здійснено поставку продукції за Договором в повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною від 29.05.2025 № 44054, яка підписана представниками сторін без заперечень та зауважень.
61. Оскільки поставка продукції за умовами договору не могла бути здійснена за відсутності реєстраційного посвідчення на лікарський засіб, а реєстраційне посвідчення було оформлено вже після спливу строку поставки продукції, визначеної у пункті 4 Специфікації, Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність вини Відповідача у простроченні виконання зобов`язань за договором щодо поставки товару, а тому відсутні підстави для стягнення з Відповідача штрафних санкцій за підставі пунку 8.2 Договору за порушення строку поставки продукції. 
62. Суд зауважує, що згідно з пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
63. Зміст зазначеної процесуальної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
64. Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України, крім встановлення відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, обов`язковому дослідженню підлягає також питання щодо необхідності застосування таких правових норм для вирішення спору з огляду на встановлені фактичні обставини справи.
65. Суд зауважує, що висновки суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову у цій справі не були поставлені в залежність від застосування норм матеріального права, на які вказує Скаржник у касаційній скарзі, а саме - статей 7, 9, абзацу 2 статті 17, статті 27 Закону України "Про лікарські засоби", пунктів 5, 8 Порядку №902, підпункту 54 пункту 1 розділу ІІ Порядку №426.
66. Зважаючи на предмет і підстави заявленого позову, встановлені у справі фактичні обставини та правові норми, які підлягають застосуванню та були застосовані при вирішенні спору, висновок щодо застосування норм права, на які посилається Скаржник у касаційній скарзі, не впливає на правильність вирішення спору судом, у зв`язку з чим Суд не формує висновок з приводу застосування цих статей у спірних правовідносинах.
67. При цьому Суд зауважує, що сама лише незгода сторони справи з оскаржуваними судовими рішеннями у частині задоволення чи відмови у позові не свідчить про належне обґрунтування наявності підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, та не є підставою для формування правового висновку Верховним Судом.
68. Крім того, слід звернути увагу на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі, передбаченій пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, Скаржник має обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду, тобто у чому полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були неправильно застосовані.
69. Ураховуючи, що Позивач не обґрунтував неправильності застосування правових норм судом апеляційної інстанції, який досліджував та оцінював його доводи через призму предмету та підстав позову, а Суд не встановив неправильного застосування судом апеляційної інстанції зазначених у касаційній скарзі правових норм, підстави для формування правового висновку Верховним Судом відсутні. 
70. Відповідно до положень частини четвертої статті 300 ГПК України, суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
71. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові, але з інших підстав стосовно вимоги про стягнення штрафу на підставі пункту 8.3.1 укладеного між сторонами Договору, з урахуванням висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.06.2026 у справі № 910/9237/25, що ухвалена після подання касаційної скарги у цій справі. Тому мотивувальну частину постанови суду апеляційної інстанції стосовно позовної вимоги про стягнення штрафу на підставі пункту 8.3.1 Договору слід змінити, виклавши її у редакції цієї постанови, а резолютивну частину - залишити без змін. З цих підстав касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
72. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення у відповідній частині, не передаючи справу на новий розгляд.
73. Згідно зі статтею 311 цього Кодексу підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
74. За наведених обставин Суд, виходячи з наданих процесуальним законом повноважень, вважає за необхідне змінити оскаржуване судове рішення у цій справі, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови, а в решті судове рішення залишити без змін. 
Судові витрати
75. З огляду на висновок про зміну мотивувальної частини оскаржуваної постанови із залишенням без змін її резолютивної частини відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на Скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Медичні закупівлі України" задовольнити частково.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 у справі № 910/9410/25 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в решті залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді І. Кондратова 

О. Кролевець