ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2024/26 Справа № 207/1581/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 липня 2026 року м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Петешенкова М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Південного районного суду міста Кам`янського від 11 травня 2026 року якою, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Південного районного суду міста Кам`янського від 11 травня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 665,60 грн.
Відповідно до постанови суду першої інстанції, 04 квітня 2026 року о 21 годині 15 хвилин у місті Кам`янське по проспекту Аношкіна, будинок 117, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом “Шкода Октавія”, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager 6820. Результат огляду становить 2,17 проміле, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувану постанову суду не отримував, розгляд справи проведено без його участі, він не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, чим порушені його права. Вказує, що не мав умислу на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не керував ним, під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП насамперед підлягає доведенню сам факт керування особою транспортним засобом, а потім вже встановлення стану сп`яніння водія. Крім того, суд не з`ясувавши повно, об`єктивно та всебічно всі обставини справи, допустив спрощений підхід розгляду справи, а висновки щодо наявності складу правопорушення не підтверджені фактами й ґрунтуються на припущеннях.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, з поданої до суду заяви про відкладення розгляду справи, поважних причин, що перешкоджають розгляду справи не вбачається.
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб (частина 6 статті 294 КУпАП).
Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.
Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає, що оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи та надсилання копії постанови суду, відтак, з метою забезпечення скаржнику доступу до правосуддя та права на апеляційне оскарження судового рішення, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню.
Відповідно до положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно з вимогами статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно законодавства України.
Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду водіїв на стан сп`яніння регламентується статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Згідно частин 2,3 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався наведених вимог діючого законодавства та дійшов правильних висновків.
Приймаючи рішення про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, суд першої інстанції правильно поклав в основу судового рішення відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 632172 від 04 квітня 2026 року (а.с.1-2); відеозапис з нагрудних камер поліцейських, з яких слідує виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та пропозицію пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», роз`яснення наслідків відмови від проходження такого огляду, на що ОСОБА_1 погодився; актом огляду водія на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 2,17 % (а.с.3), рапортом поліцейського (а.с.7), відеозаписом, що міститься в матеріалах справи (а.с. 8).
За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Апеляційний суд звертає увагу, що факт керування транспортним засобом може бути встановлений на підставі будь-яких доказів та їх сукупності відповідно до статті 251 КУпАП. Відповідно до відеозапису з місця події, ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейськими не заперечував, що дійсно керував транспортним засобом, на вимогу останніх пройшов огляд на стан сп`яніння. Керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння поза розумним сумнівом підтверджується результатами його огляду на місці за допомогою приладу “Драгер”. Таким чином, відеозапис у сукупності з іншими доказами підтверджує наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Порушення прав ОСОБА_1 , у зв`язку із розглядом справи без його участі, не вбачається, оскільки участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою, при цьому ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та не був позбавлений можливості надати письмові пояснення, заявляти клопотання, надавати пояснення та реалізувати інші права.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.
Доводи скаржника з приводу того, що він не мав умислу на керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та не керував ним, під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП насамперед підлягає доведенню сам факт керування особою транспортним засобом, а потім вже встановлення стану сп`яніння, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки під час спілкування з поліцейськими, ОСОБА_1 особисто визнав та підтвердив, що керував транспортним засобом, погодився на проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.8). 
Крім того, скаржником не надано доказів встановлення незаконності дій працівників поліції та їх протиправної поведінки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, яке мало місце 04 квітня 2026 року.
Наведені аргументи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає недостатніми для спростування винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки вони мають характер загальних міркувань та не спростовують підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.
При розгляді справи судом порушень статей 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до статті 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним судом не встановлено.
Суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи, дав належну правову оцінку доказам, відеозапису з бодікамер поліцейських. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно. Адміністративне стягнення накладено за правилами статті 36 КУпАП в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та достатньо мотивованою, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Південного районного суду міста Кам`янського від 11 травня 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Південного районного суду міста Кам`янського від 11 травня 2026 року відносно ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Ю. Петешенкова