Справа № 947/32053/26
Провадження № 2-а/947/229/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2026 року
Київський районний суд м. Одеси в складі: головуючого – судді Луняченка В.О.
за участю: 
секретаря судового засідання Макаренко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Одесі Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції,  про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-
ВСТАНОВИВ: 
До Київського районного суду м. Одеси 03.08.2026 звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕНА №7608022  щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КУпАП, винесеної інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Комарницьким Сергієм Сергійовичем. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення – перевищення швидкості, не було встановлено належними та допустимими доказами – здійснення вимірювання швидкості приладом TruCam , який під час його застосування знаходиться у руках інспектора, є неприпустимим так як можлива природна вібрація приладу може дати значну похибку що ставить під сумнів зафіксовані дані. Також під час розгляду справи інспектором були проігноровані клопотання особи, яка притягуєтеся до адміністративної відповідальності а також саме фіксування було здійснено із порушенням місця розташування інспекторів поліції – ближче 1 км від знаку який визначає початок населеного пункту. 
Представник відповідача у письмовому відзиві заперечував проти задоволення позову , наполягаючи на тому, що факт застосування пристрою в момент його знаходження у руках інспектора не впливає на зафіксовані дані, та такий спосіб використання даного пристрою відповідає його технічним характеристикам, під час розгляду справи інспектором поліції було роз`яснено особі яка притягується до адміністративної відповідальності її права, передбачені ст. 268 КУпАП. 
Як встановлено судом 25 липня 2026 року інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Комарницьким С.С. на 29 км траси М14, в межах населеного пункту с. Іванове, одеської області, , було зупинено транспортний засіб – автомобіль BMW – X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що інспектором поліції було здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля, за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TruCam II LTI 20/20 №ТС008449, та встановлено що транспортний засіб рухався у межах міста зі швидкістю 84 км/год , при дозволеному швидкісному режимі у межах міста 50 км/год. 
При з`ясуванні обставин судом було оглянуто у судовому засіданні відеозаписи із камери нагрудного спостереження інспектора, відомості о наявності яких були зазначені у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності та відео і фото фіксація правопорушення з приладу TruCam, згідно яких фіксація правопорушення була здійснена приладом який в момент фіксації знаходився у руках інспектора, та під час зупинки інспектором було оголошено водію причину зупинки та наявність відповідної фіксації а також роз`яснені водію права, передбачені ст. 268 КУпАП а також заперечення водія проти дій інспектора щодо місця фіксації – ближче 1 км від початку населеного пункту а також заявлено що знак «населений пункт» закрито хащами та погано видно. 
На місці зупинки інспектором було винесена постанова серії ЕНА №7608022  щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КУпАП. 
Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Правилами Дорожнього Руху ( ПДР ) України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Згідно ч.3 ст. 41 Закону України « Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху ( ПДР) , що затверджуються Кабінетом Міністрів України. 
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним ( п.12.1 ПДР).
Згідно п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
За нормами ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КпАП України, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення зокрема: за частинами першою, другою і третьою статті 122»).
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 і КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.
Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
За змістом ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
У даному випадку предметом доказування є факт перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом більш як на двадцять кілометрів на годину. 
Статтею 242 КАС України визначені критерії законності та обґрунтованості рішень, згідно яких рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи; судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За змістом ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно п.6, 7 ст. 78 КАС постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Таким чином при розгляді адміністративної справи суд зобов`язаний безпосередньо дослідити всі докази надані сторонами та надати оцінки вказаним доказам, а будь-які правові оцінки надані схожим правовідносинам судами першої або апеляційної інстанції не є обов`язковою для суду, окрім правових висновків Верховного Суду щодо застосування норм права, викладених у відповідних постановах Верховного Суду. 
У даному випадку головним доказом, яким сторона суб`єкта владних повноважень доводить факт наявності правопорушення є фіксація швидкості транспортного засобу, яка здійснена інспектором за допомогою пристрою TruCam. 
Так під час розгляду справи судом було встановлено що використання вказаного пристрою було здійснено інспектором в межах дії відповідного знаку про здійснення відео фіксації (дорожній знак " 5.70"), за кермом транспортного засобу знаходився саме позивач, якому на місці зупинки були роз`яснені підстави зупинки та роз`яснені права. 
Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео - та звукозаписи тощо), вебсайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).
Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото - і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото - і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: (1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; (2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.
Отже, основною функцією лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam ІІ є саме вимірювання швидкості транспортних засобів, а не фото - і відео фіксації.
Правомірність же використання співробітниками Департаменту ПП технічного приладу вимірювання швидкості «TruCAM ІІ» LTI 20/20, серійний номер ТС008456, підтверджується наявним в матеріалах справи сертифікатом відповідності, виданим ДП «Укрметртестстандарт» від 09.01.2019 та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/35142 з відбитком повірочного тавра 04.11.2025.
Правильність використання приладу вимірювання швидкості «TruCAM ІІ» LTI 20/20, серійний номер ТС008456, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 р. №04/05/02-1179/ВС1, за яким вказано про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 (в режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IES 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт).
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015р. за №1362, вказаний пристрій «TruCAM» виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.
Стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить обов`язку стаціонарного розміщення засобів вимірювальної техніки. Не містить вказаного обов`язку і Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом МВС України від 08.12.2018 № 1026.
Наявний у справі скриншот файлу з приладу TruCAM ІІ LTI 20/20 містить фотознімок, який був здійснений приладом TruCAM ІІ LTI 20/20, серійний номер ТС008449, та містить інформацію про те, що транспортний засіб БМВ-Х5під керуванням позивача (д.н. « НОМЕР_1 ») рухався у межах населеного пункту зі швидкістю 84 км/год.
Доводи позивача про те, що оскільки вимірювання швидкості проводилося працівником поліції, який тримав технічний прилад TruCAM ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008449) в руках, то вібрація вказаного приладу могла дати більшу похибку, то суд вважає їх необґрунтованими та не заслуговуючи ми на увагу, та з цього приводу зазначає, що у відповідності до листа від 01.07.2025 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» за №22-38/30, лазерний вимірювач «TruCAM» відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений в першу чергу, саме для тримання його в руках під час вимірювань.
Окрім основного («ручного режиму роботи»), даний лазерний вимірювач швидкості також може бути встановлений на триногу.
До того ж, слід звернути увагу і на те, що вказаний вище лазерний вимірювач швидкості «TruCAM» LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, а також номерний знак. Даний прилад, в свою чергу, автоматично визначає точні координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних або ж легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі «TruCAM» зазначеного алгоритму, як вже зазначалося вище, підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCAM», але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.
Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCAM».
Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому, його покази (дані) можливо розцінювати як достовірний доказ по справі.
Наявність же сертифікату, експертного висновку, свідоцтва про повірку даного вимірювального приладу теж свідчить про необґрунтованість доводів позивача стосовно неправомірності застосування посадовою особою відповідача лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM».
При цьому, у даному конкретному випадку, порушення позивачем ПДР України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості «TruCAM» в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч.2 ст.40 Закону №580-VIII не розповсюджуються на спірні відносини.
Дослідивши долучені представником відповідача фотознімки та відео-фіксацію, зроблені інспектором ПП за допомогою приладу «TruCAM» LTI 20/20, яким безпосередньо і здійснюється вимірювання процесу порушення швидкісного режим, суд доходить висновку, що ці фотознімки та відео-фіксація є належними і допустимими доказами, які повністю підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 25.07.2026 спірного адміністративного правопорушення, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ: 
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Управління патрульної поліції в Одеській Департаменту патрульної поліції ( місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5 ), Департаменту патрульної поліції ( місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3 ), про скасування постанови  щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності по ч.1 ст. 122 КУпАП , серії ЕНА №7608022 від 25.07.2026 , винесеної інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Комарницьким С.С. 
Повний текст рішення складено 14.09.2026.
Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення. 
Суддя          В. О. Луняченко