Справа № 683/2020/26
2/683/1590/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м. Старокостянтинів 

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області 

в складі: головуючої - судді Сагайдак І.М.
секретаря Повзун С.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №683/2020/26, 2/683/1590/2026 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:

У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі - ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 01 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі кредитний договір №01.09.2025-100001933 (далі – кредитний договір), за умовами якого товариство надало відповідачці кредит у розмірі 10000 грн. строком на 210 днів, тобто по 29 березня 2026 року, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Також за умовами договору кредиту сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням кредиту - 20% від суми кредиту, що дорівнює 2000 грн., а також право позичальника ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування. 
21 жовтня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено додатковий договір, згідно якого сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до договору кредиту. 
Так, сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 12000 грн. та складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених у договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). 
За умовами додаткового договору 21 жовтня 2025 року ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачці 2-й транш у розмірі 2000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки, строком на 160 днів з дати його надання. Також сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням частини суми кредиту (2-го траншу) - 20% від суми 2-го траншу, що дорівнює 400 грн. Дата повернення кредиту залишалась незмінною – 29 березня 2026 року. 
29 листопада 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено ще один додатковий договір, згідно якого сторони домовились за взаємною згодою та ініціативою позичальника збільшити суму кредиту, у зв`язку з чим внесли відповідні зміни до договору кредиту. 
Так, сума кредиту з дати укладення додаткового договору становить 16000 грн. та складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених у договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші). 
За умовами додаткового договору 29 листопада 2025 року ТОВ «Споживчий центр» надало відповідачці 3-й транш у розмірі 4000 грн. шляхом перерахування на картковий рахунок відповідачки, строком на 121 днів з дати його надання. Також сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням частини суми кредиту (3-го траншу) - 20% від суми 3-го траншу, що дорівнює 800 грн. Дата повернення кредиту залишалась незмінною – 29 березня 2026 року. 
29 грудня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено ще один додатковий договір, згідно якого сторони домовились продовжити строк на який надається кредит до 242 днів з дати його надання і визначили датою повернення кредиту 30 квітня 2026 року. 
У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію, однак свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. 
Станом на дату подачі позову заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 35322,85 грн., з яких: 12986,34 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15843,34 грн. – заборгованість за процентами, 6493,17 грн. – відсотки, нараховані по ст.625 ЦК України. 
Таким чином, ТОВ «Споживчий центр» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 35322,85 грн. та понесені судові витрати. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2026 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» - Медведєва Н.О., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, однак у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи у її відсутності на підставі поданих нею письмових доказів, вказавши, що у разі відсутності відповідачки проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка ОСОБА_1 , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений судом строк відзив на позов не подавала. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 вересня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 01 вересня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір №01.09.2025-100001933 (кредитної лінії), за умовами якого ТОВ «Споживчий центр» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 10000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити нараховані проценти відповідно до графіка платежів та комісію. 
За умовами вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 210 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 29 березня 2026 року. Продовження (лонгація, пролонгація) строку, на який надається кредит, передбачена. 
Також сторони узгодили, що плата за користування кредитом здійснюється за фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Крім того, сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 20% від суми кредиту, що дорівнює 2000 грн. 
У п.13 кредитного договору сторони також передбачили, що у день укладення даного договору позичальнику відкривається кредитна лінія, яка реалізується наступним чином: сума кредиту, яка зазначена у розділі 1 даного договору (10000 грн.), є одночасно першим траншем, з якого складається сума кредиту, яка надається відповідно до умов даного договору. В подальшому кредитодавець протягом строку дії цього договору має право повідомити позичальника в усній та/або письмовій (паперовій або електронній) формі про наявність у нього можливості збільшити суму кредиту, що надається позичальнику за цим договором. У випадку отримання вказаного повідомлення від кредитодавця та у разі виникнення у позичальника наміру збільшити суму кредиту за даним договором позичальник ініціює укладення додаткового договору шляхом особистого звернення у підрозділ кредитодавця або шляхом вчинення необхідних дій в особистому кабінеті на сайті/в мобільному за стосунку кредитодавця. Після узгодження сторонами зміни до умов договору, пов`язаних із збільшенням суми кредиту, сторони укладають додатковий договір, у якому викладають змінені умови договору. Черговий транш (частина суми кредиту) надається кредитодавцем позичальнику відповідно до укладеного сторонами додаткового договору. Сума кредиту складається з усіх траншів (частини траншів кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші).
ОСОБА_1 01 вересня 2025 року о 15:56 підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Е461», а ТОВ «Споживчий центр» 01 вересня 2025 року о 15:56:39 перерахувало суму кредиту в розмірі 10000 грн. на вказану відповідачкою платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №20332-1391-268655731 від 01 вересня 2025 року. 
21 жовтня 2025 року сторони уклади додатковий договір до договору кредиту №01.09.2025-100001933 від 01 вересня 2025 року, у якому збільшили суму кредиту, у зв`язку із чим внесли наступні зміни до кредитного договору: сума кредиту становить 12000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); дата видачі 2-го траншу у розмірі 2000 грн. – 21 жовтня 2025 року; спосіб надання 2-го траншу – перерахування на платіжну карту НОМЕР_2 , строк, на який надається 2-й транш – 160 днів з дати його надання; розмір денної процентної ставки становить 0,79%, яка застосовується з дати укладення даного договору; комісія за надання 2-го траншу – 20% від суми 2-го траншу, що становить 400 грн. Дата повернення (виплати кредиту) залишилась незмінною – 29 березня 2026 року.
ОСОБА_1 підписала додатковий договір 21 жовтня 2025 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К753», а ТОВ «Споживчий центр» 21 жовтня 2025 року о 13:21:22 перерахувало суму 2-го траншу в розмірі 2000 грн. на вказану відповідачкою платіжну картку № НОМЕР_1 за допомогою системи iPay.ua, номер транзакції у системі iPay.ua – 897749787.
29 листопада 2025 року сторони уклади додатковий договір до договору кредиту №01.09.2025-100001933 від 01 вересня 2025 року, у якому збільшили суму кредиту, у зв`язку із чим внесли наступні зміни до кредитного договору: сума кредиту становить 16000 грн., яка складається з усіх траншів (частин суми кредиту), зазначених в договорі (1-й транш) та в укладених сторонами додаткових договорах (чергові транші); дата видачі 3-го траншу у розмірі 4000 грн. – 29 листопада 2025 року; спосіб надання 3-го траншу – перерахування на платіжну карту НОМЕР_2 , строк, на який надається 3-й транш – 121 днів з дати його надання; розмір денної процентної ставки становить 0,78%, яка застосовується з дати укладення даного договору; комісія за надання 3-го траншу – 20% від суми 3-го траншу, що становить 800 грн. Дата повернення (виплати кредиту) залишилась незмінною – 29 березня 2026 року.
ОСОБА_1 підписала додатковий договір 29 листопада 2025 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К236», а ТОВ «Споживчий центр» 29 листопада 2025 року о 15:31:47 перерахувало суму 3-го траншу в розмірі 4000 грн. на вказану відповідачкою платіжну картку № НОМЕР_1 за допомогою системи iPay.ua, номер транзакції у системі iPay.ua – 934212819.
29 грудня 2025 року сторони уклади додатковий договір до договору кредиту №01.09.2025-100001933 від 01 вересня 2025 року, у якому з дати укладення цього договору виклали норми встановлюючи строк, на який надається кредит, дату повернення (виплати) кредиту, графік платежів, строк дії договору, денну процентну ставку та її розрахунок в наступній редакції: строк, на який надається кредит – 242 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 30 квітня 2026 року. Також сторони погодили новий графік платежів та розмір денної процентної ставки – 0,71%. 
ОСОБА_1 підписала додатковий договір 29 грудня 2025 року шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «К626». 
Отримавши кредитні кошти, відповідачка здійснювала часткову оплату по кредитному договору, однак, у подальшому на порушення умов договору кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим станом на 30 квітня 2026 року (дата повернення кредиту) її розмір заборгованості за кредитним договором склав 35322,85 грн., з яких: 12986,34 грн. – заборгованість по тілу кредиту, 15843,34 грн. – заборгованість за процентами, 6493,17 грн. – відсотки, нараховані на підставі ст.625 ЦК України. 
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Із положень частини третьої статті 11 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №675-VIII) слідує,що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини четвертої статті 11 Закону №675-VIII пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
За змістом частини шостої статті 11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону

України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
За змістом статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Сторони вправі укласти кредитний договір у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він

не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Досліджені судом докази вказують на те, що ТОВ «Споживчий центр» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір та додаткові договори до нього, які підписані сторонами електронними підписами. ОСОБА_1 підписала ці договори одноразовими ідентифікаторами, направленим товариством на її телефонний номер. При укладанні кредитного договору та додаткових договорів до нього, відповідачкою вчинено ряд дій, без здійснення яких договори були б не укладеними, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі. 
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» перерахувало трьома траншами грошові кошти на загальну суму 16000 грн. на банківську картку ОСОБА_1 , яка самостійно внесла до інформаційно-телекомунікаційної системи товариства номер своєї платіжної карти. 
У встановлений договором строк відповідачка не повернула кредитні кошти, однак сплатила комісію, частину нарахованих процентів та тіла кредиту. 
Представлений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, в якому відображено інформацію стосовно розміру основного боргу (16000 грн.), загальної кількості днів користування кредитом (242 днів), періоду нарахування процентів в межах строку дії договору кредиту з 01 вересня 2025 року по 30 квітня 2026 року, розміру процентів, нарахованих та несплачених за цей період в сумі 15843,34 грн., враховано також і сплачені відповідачкою кошти на погашення кредитної заборгованості. 
Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачкою не надано. 
Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідачка отримала кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню у судовому порядку. 
Враховуючи викладене з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 28829,68 грн., з яких: 12986,34 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15843,34 грн. – заборгованість за процентами. 
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Споживчий центр» просило також стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 6493,17 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими по ст.625 ЦК України. 
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.
Однак, згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.

Із зазначеного слідує, що законодавцем звільнено позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24 лютого 2022 року та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо стягнення заборгованості по відсотках, нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України, в розмірі 6493,17 грн. задоволенню не підлягає.
З огляду на викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути заборгованість за договором кредиту №01.09.2025-100001933 від 01 вересня 2025 року в розмірі 28829,68 грн., з яких: 12986,34 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 15843,34 грн. – заборгованість за процентами. 
У стягненні нарахованих відсотків згідно ст.625 ЦК України в розмірі 6493,17 грн. слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 35322,85 грн., а задоволено на суму 28829,68 грн., тобто на 81,6% (28829,68 х 100 : 35322,85). 
За таких обставин з відповідачки на користь позивача слід стягнути 2172,52 грн. (2662,40 грн. х 81,6%) судового збору. Крім того, за направлення відповідачці позовної заяви з додатками засобами поштового зв`язку позивач поніс витрати в сумі 170,78 грн., які підтверджені належними та допустимими доказами, а тому ці витрати слід покласти на відповідачку.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» слід стягнути 2343,30 грн. (2172,52 + 170,78) понесених судових витрат. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №01.09.2025-100001933 від 01 вересня 2025 року в розмірі 28829,68 грн., а також 2343,30 грн. судових витрат. 
В решті позову відмовити. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місцезнаходження: вул. Саксаганського,133-А м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 37356833.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: 

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . 

Текст рішення складено 14 вересня 2026 року.

Суддя: