Дата документу 23.07.2026
Справа № 501/2061/26
1-кп/501/198/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року, м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
за участю:
секретарів судового засідання – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора – ОСОБА_4 ,
потерпілого – ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого – ОСОБА_6 ,
захисника – адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого – ОСОБА_8 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження 12026163160000016 від 22 січня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомиколаївка Одеської обл., громадянина України, який має на утриманні 2 малолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 липня 2025 року о 20:28 год ОСОБА_8 , перебуваючи на території двору багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, пов`язаних із подією, про яку йому повідомила його малолітня донька ОСОБА_9 , 20 березня 2020 року, а саме, що її вдарив по нозі малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшовши до малолітнього ОСОБА_5 , діючи умисно, застосовуючи фізичну силу, долонею своєї правої руки наніс три удари в область обличчя малолітньому ОСОБА_5 , чим завдав йому побоїв, які не спричинили тілесних ушкоджень, але від яких малолітній ОСОБА_5 відчув фізичну біль. Після цього ОСОБА_8 залишив місце скоєння кримінального проступку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення – нанесенні ударів малолітньому ОСОБА_5 , якому приблизно 12 років. Однак свої дії пояснив не раптово виниклими неприязними відносинами, а систематичними діями малолітнього ОСОБА_5 щодо інших дітей та дорослих під час його перебування у дворі. Він неодноразово був свідком як ОСОБА_5 висловлюється нецензурною лайкою в бік інших дітей та дорослих, б`є інших дітей, на зауваження, хоча іноді і реагує, однак, висновків не робить та знову вчиняє протиправні дії. 30 липня 2025 року додому прибігла його найменша дитина ОСОБА_10 та повідомила, що її вдарив ОСОБА_11 , на нозі доньки він побачив характерний слід. Після цього, він не стримався, пішов на вулицю, де перебував ОСОБА_11 , підійшов до нього, та завдав долонею три ударі в область голови. Через деякий час до нього зателефонувала сім`я ОСОБА_12 , він прийшов до них додому, де перебували батьки ОСОБА_13 . Після спілкування з батьком ОСОБА_5 він зрозумів, що конфлікт було вичерпано, зокрема батько ОСОБА_13 , дізнавшись, що його син вдарив палицею доньку ОСОБА_14 , якій 4 роки, пожали друг другу руки. Через деякий час до нього прийшли працівники поліції, яким він повідомив, що ОСОБА_5 також побив його дитину, однак, працівники поліції сказали, що оскільки ОСОБА_13 є малолітнім то це лише адміністративне правопорушення. Він вибачається за скоєне. 
Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що дійсно 30 липня 2025 року перебував у дворі за адресою: АДРЕСА_3 , де також перебували інші діти, зокрема малолітня ОСОБА_9 , якій приблизно 3-4 роки, та її сестра ОСОБА_13 . Він разом з іншими дітьми розмахував палкою поруч з ОСОБА_10 , але не бив її, можливо зачепив по нозі, після чого вона побігла із двору. Через деякий час прийшов батько ОСОБА_9 – ОСОБА_8 та наніс йому рукою декілька ударів по обличчю, йому було боляче, після чого він пішов додому та розповів все матері ОСОБА_6 .
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 пояснила суду, що 30 липня 2025 року увечорі до неї прийшов її малолітній син ОСОБА_5 , та повідомив, що його вдарив батько ОСОБА_15 , після чого вона зв`язалася із ОСОБА_8 , та через деякий час він прийшов до них додому і повідомив, що він буде виховувати і бити її сина коли захоче. Він не примирився з батьком ОСОБА_13 . Її син не бив доньку ОСОБА_8 – ОСОБА_10 , адже у ОСОБА_10 не було жодних слідів на нозі. Вона сама пересвідчилася в цьому, з дозволу ОСОБА_10 , яка гуляла сама, оглянувши її ногу, а для уникнення в подальшому звинувачень – сфотографувала її ногу.
Винуватість ОСОБА_8 підтверджується також дослідженими судом матеріалами кримінального провадження:
- постановою Чорноморського міського суду Одеської області від 14 жовтня 2025 року, якою справу закрито та передано до поліції для внесення відомостей до ЄРДР та про проведення кримінального провадження (а.с.48-49);
- протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ст. 173 КУпАП (а.с.58);
- заявою ОСОБА_6 від 01 серпня 2025 року щодо побиття її малолітнього сина ОСОБА_5 ОСОБА_8 (а.с.55);
- свідоцтвом про народження ОСОБА_5 23 травня 2013 року, батько ОСОБА_16 , матір ОСОБА_6 (а.с.82);
- протоколом огляду предмету від 18 лютого 2026 року (а.с.91-98, а також 90 – диск, 99 – постанова слідчого про долучення диску в якості речового доказу), відповідно до якого слідчим проведено огляд оптичного диску наданого представником потерпілого ОСОБА_6 (а.с.89 – заява), на якому міститься 2 відеофайли «Video 2025-07- (1)» та «Video 2025-07- (2)», зняті з камер відеоспостереження на яких зафіксовано двір будинку АДРЕСА_3 та події 30 липня 2025 року:
-- на відеозаписі «Video 2025-07- (1)» зафіксовано, що 30 липня 2025 року, 20:27 год у дворі за зазначеною адресою до малолітнього ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов ОСОБА_8 та наніс долонею своєї правої руки три удари в область обличчя, після чого малолітній ОСОБА_5 та ОСОБА_8 покинули вищезазначений двір;
-- на відеозаписі «Video 2025-07- (1)» зафіксовано, що 30 липня 2025 року, 20:13 год у дворі за зазначеною адресою граються діти різного віку, зокрема малолітня ОСОБА_9 , 20 березня 2020 року та малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти розмахують дерев`яними палицями, наздоганяють один одного, «фехтують», «б`ються», під час чого ОСОБА_5 вдарює ОСОБА_8 , остання тримається за ногу та тікає з двора, в подальшому інші діти які також «билися» дерев`яними палицями з ОСОБА_5 тікають із двора;
- висновком експерта №31 від 04 березня 2026 року (а.с.103, а також 101 - постанова слідчого), відповідно до якого у неповнолітнього ОСОБА_5 під час огляду 04 березня 2026 року видимих тілесних ушкоджень і їх слідів на тілі не виявлено;
- висновком експерта №159 від 01 квітня 2026 року за результатом судово-психологічної експертизи ОСОБА_5 (а.с.109-111, а також 105-107 – постанова слідчого), відповідно до якої:
-- у малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , рівень інтелекту розвитку відповідає середній нормі для його вікової групи. Методики задля вивчення особистості, не виявляють у випробуваного якихось істотних характерологічних «загострень» (акцентуації характеру);
-- малолітній потерпілий ОСОБА_5 міг правильно сприймати обставини події та давати про них показання відповідно до свого віку та рівня психічного розвиту;
-- малолітній потерпілий ОСОБА_5 зазнав негативних переживань унаслідок події, що сталася 30 липня 2025 року;
-- малолітній потерпілий ОСОБА_5 відчував коротриваюче почуття образи. На даний час негативних переживань унаслідок події, що сталася 30 липня 2025 року у ОСОБА_5 не має;
-- ситуація, що досліджувалася у справі не була психотравмувальною для малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ;
-- зазначені події спричинили малолітньому потерпілому ОСОБА_5 скороминучі психічні страждання (у вигляді короткотривалого почуття образи) та фізичний біль.
Крім того судом були досліджені докази надані стороною захисту:
- заява ОСОБА_17 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_8 , в якій надано дозвіл на подання в судовому засіданні по справі №501/2161/26 (дане судове провадження) фотознімків;
- 2 фотознімки, на яких зафіксована нога дитини, на якій наявне почервоніння.
- заява ОСОБА_17 від 03 липня 2026 року до ВП № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області про вчинення щодо її доньки ОСОБА_9 кримінального правопорушення пов`язаного із отриманням її дитиною тілесних ушкоджень від ОСОБА_5 ;
- ухвала слідчого судді про зобов`язання внести відомості до ЄРДР та витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 12026163160000117 від 21 липня 2026 року на підставі заяви ОСОБА_17 від 03 липня 2026 року;
- свідоцтво про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір - ОСОБА_17 , батько - ОСОБА_8 ;
В той же час, суд при ухваленні вироку не враховує низку доказів, а саме: письмові пояснення малолітнього ОСОБА_5 від 01 серпня 2025 року (а.с.56); письмові пояснення ОСОБА_8 від 14 серпня 2025 року(а.с.57); протокол допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_5 від 13 лютого 2026 року за участю психолога та законного представника потерпілого (а.с.79-81); протокол допиту малолітнього ОСОБА_5 від 17 квітня 2026 року за участю законного представника потерпілого та психолога (а.с.116-118, а також 119 - диск, 120-126 - стенограм (роздруківка) допиту); висновок спеціаліста за результатами допиту ОСОБА_5 від 17 квітня 2026 року (а.с. 127-132); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 28 квітня 2026 року (а.с.148-151). 
Суд відхиляє ці докази, оскільки згідно з ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження судом показань (ст. 23 КПК України), відповідно до якої показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що він раніше не судимий, має на утриманні 2 малолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра, та лікаря-нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено (в межах пред`явленого обвинувачення). 
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, відсутність обставини, що обтяжує його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн, оскільки даний вид покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд зазначає, що на утриманні ОСОБА_8 перебувають двоє малолітніх доньок, вихованням яких він зобов`язаний займатися, що потребує вільного від роботи часу. Тому суд вважає, що призначення покарання більш суворого ніж штраф, зокрема у виді громадських робіт, яке полягає у виконанні у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, є надмірним. 
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді, слід скасувати.
Цивільний позов не пред`являвся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, 
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, 

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. 
Речові докази: 2 оптичні диски DVD-R – залишити в матеріалах судового провадження.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя