ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 914/3399/25
Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:
головуючого судді О.С. Скрипчук 
суддів Н.М. Кравчук
П.Т. Манюк,
за участю секретаря судового засідання В.Р. Постолатій,
розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 б/н від 15.06.2026 (вх. № 01-05/1897/26, 01-05/1906/26 від 15.06.2026)
на ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.06.2026 (суддя Щигельська О.І.)
у справі № 914/3399/25
за позовом:  ОСОБА_2 
до відповідача-1:  ОСОБА_1 
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:  ОСОБА_3 
про: визнання недійними договору та акту приймання-передачі, стягнення частки в статутному капіталі, визнання недійсним статуту в новій редакції від 05.06.2018 року та скасування реєстраційної дії/запису.
за участю представників сторін: 
від позивача: ОСОБА_4 ;
від відповідача-1: Могильницький А.М.;
від відповідача-2: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсними договору та акта приймання-передачі, стягнення частки у статутному капіталі.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 .
В подальшому, 01.04.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заява про призначення судової комплексної експертизи (почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів), а також заява про зміну предмета позову та залучення співвідповідача у справі.
Ухвалою від 22.04.2026 місцевий господарський суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_2 про зміну предмета позову (вх. № 1473/26 від 01.04.2026) та постановив здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням заяви про зміну предмета позову за такими позовними вимогами: визнати недійсним договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» від 26.08.2021, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 ; визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» від 26.08.2021, складений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені якого на підставі довіреності діяла ОСОБА_3 ; стягнути (витребувати з володіння) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 частку у розмірі 50,00 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну»; визнати недійсним Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» в новій редакції від 05.06.2018; скасувати реєстраційну дію/запис «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», вчинену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Черник Наталією Степанівною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.06.2018 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» за № 14151050013014408.
Заява про призначення судової комплексної експертизи від 01.04.2026, обґрунтована тим, що в матеріалах реєстраційної справи від 05.06.2018 наявний оригінал Статуту ТОВ «Українська академія дизайну» в новій редакції. Проте, ознайомившись з оригінальним примірником зазначеного Статуту, позивач виявив, що цього Статуту він не підписував, нотаріус справжність його підпису на цьому документі не посвідчував, оскільки цього дня у нотаріуса він не був.
На переконання позивача, зображення підпису на Статуті ТОВ «Українська академія дизайну» в новій редакції навпроти прізвища позивача є ідентичним зображенням його підпису на інших документах, зокрема на Акті приймання-передачі майнового права, що вноситься до статутного капіталу, від 05.06.2018 та Акті грошової оцінки майнового права, що вноситься до статутного капіталу, від 05.06.2018. Ідентичність кількох зображень підпису однієї особи на різних документах, на думку позивача, свідчить про те, що такий підпис не було виконано власноруч, а нанесено іншим технічним способом, наприклад за допомогою факсимільного відтворення підпису.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» зміни до статуту товариства та перша редакція статуту товариства, створеного в результаті реорганізації, підписуються учасниками товариства, які голосували за рішення про внесення таких змін чи про затвердження першої редакції статуту, або особою, уповноваженою на це органом, який прийняв таке рішення, якщо це передбачено статутом. Справжність підписів учасників або уповноваженої особи засвідчується нотаріально.
Однак з`ясування питань, пов`язаних із проведенням почеркознавчого та технічного дослідження документа, потребує спеціальних знань. Оскільки проведення почеркознавчої експертизи передбачає безпосереднє дослідження оригіналу документа, позивач не мав можливості самостійно замовити відповідне експертне дослідження, оскільки оригінал Статуту міститься в матеріалах справи.
Відтак позивач просив суд першої інстанції призначити у справі судову комплексну експертизу (почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів), на вирішення якої поставити такі питання:
- Чи підпис у графі «Підписи засновників» на сторінці 15 Статуту ТОВ «Українська академія дизайну» в новій редакції від 05.06.2018р. навпроти напису « ОСОБА_2 » виконано у рукописний спосіб особисто ОСОБА_2 чи іншою особою? 
- Яким чином та у який спосіб виконано підпис у графі «Підписи засновників» на сторінці 15 Статуту ТОВ «Українська академія дизайну» в новій редакції від 05.06.2018р. навпроти напису « ОСОБА_2 » - писальним приладом чи за допомогою технічних засобів?
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.06.2026 клопотання позивача задоволено в частині призначення у справі № 914/3399/25 судової комплексної експертизи (почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів), проведення якої доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставлено питання щодо того, чи виконано підпис у графі «Підписи засновників» на сторінці 15 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» в новій редакції від 05.06.2018 навпроти напису « ОСОБА_2 » власноручно ОСОБА_2 чи іншою особою, а також яким способом виконано зазначений підпис – за допомогою писального приладу чи технічних засобів. Витрати на проведення експертизи попередньо покладено на позивача, провадження у справі № 914/3399/25 зупинено на час проведення експертизи.
Ухвала мотивована тим, що для з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Зокрема, оскільки оспорюваний договір дарування від 26.08.2021 укладено щодо частки, яка, відповідно до його пункту 1.1, належала дарувальнику на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» у новій редакції, зареєстрованій 05.06.2018, суд дійшов висновку, що встановлення обставин підписання чи непідписання позивачем цієї редакції Статуту має істотне значення для вирішення спору.
Суд врахував, що питання щодо способу виконання підпису на Статуті та особи, яка його виконала, потребують спеціальних знань, а сторонами не надано висновків експертів із цих питань. Відтак суд визнав обґрунтованим призначення судової комплексної експертизи з метою встановлення зазначених обставин та погодив запропоновані позивачем питання.
Враховуючи заперечення відповідача-1 щодо експертної установи, суд доручив проведення експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, а витрати на її проведення попередньо поклав на позивача. Також місцевий суд долучив до матеріалів справи вільні та експериментальні зразки підпису позивача, необхідні для проведення експертного дослідження.
Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.06.2026, ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» подала апеляційну скаргу б/н від 15.06.2026 (вх. № 01-05/1897/26, 01-05/1906/26 від 15.06.2026) в якій апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу про призначення експертизи та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви представника позивача про призначення експертизи.
Апелянт зазначає, що Статут не є правовстановлюючим документом на частку у статутному капіталі, а тому наявність чи відсутність підпису позивача на Статуті 2018 року не впливає на дійсність договору дарування та його волевиявлення щодо відчуження частки. Відтак, питання, поставлені перед експертом, на думку апелянта, не мають істотного значення для вирішення спору, а позивач не довів необхідності застосування спеціальних знань та неможливості встановлення відповідних обставин на підставі наявних доказів.
Крім того, апелянт посилається на те, що саме по собі клопотання про призначення експертизи не є безумовною підставою для її призначення, а суд має обґрунтувати дійсну потребу в спеціальних знаннях з урахуванням предмета та підстав позову. При цьому позивач, на думку апелянта, міг самостійно замовити експертне дослідження та подати висновок експерта як доказ.
ОСОБА_2 подав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/5767/26 від 07.07.2026), в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.
В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» подало до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/5769/26 від 07.07.2026), в якому підтримало доводи апеляційної скарги та просило її задовольнити.
ОСОБА_3 подала письмові пояснення на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/5785/26від 07.07.2026), в яких також підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.
У судове засідання 02.09.2026 з`явився представник позивача та відповідача -1, надали пояснення щодо обставин справи.
У судове засідання 02.09.2026 відповідач -2 та третя особа явки уповноважених представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та дату судового засідання.
Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.
Судова експертиза – це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 ЗУ «Про судову експертизу»).
Згідно з ст.98 ГПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта (ч.6 ст.99 ГПК України).
Відповідно до ст.100 ГПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (заява №61679/00 від 01 червня 2006 року).
Поряд з тим, призначення судової експертизи віднесено до компетенції суду за наявності умов, передбачених частиною 1 ст.99 ГПК України, і таке призначення не може розцінюватися як порушення норм процесуального права (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №910/9564/20). 
Так, апеляційним судом встановлено, що первісно предметом спору у даній справі були, зокрема, вимоги позивача про визнання недійсними договору дарування від 26.08.2021 та акта приймання-передачі, стягнення 50 відсотків частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну».
У ході розгляду справи позивач зазначав, що не був обізнаний про Статут товариства у новій редакції від 05.06.2018, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.02.2026 було витребувано матеріали реєстраційної справи, зокрема оригінал зазначеного Статуту.
Після отримання та ознайомлення з оригіналом Статуту позивач вказав, що підпис від його імені на цьому документі ним не виконувався, та 01.04.2026 подав заяву про зміну предмета позову, якою, зокрема, доповнив позов вимогами про визнання недійсним Статуту товариства у новій редакції від 05.06.2018 та скасування відповідної реєстраційної дії. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.04.2026 зазначену заяву задоволено та прийнято до розгляду.
Отже, колегія суддів зазначає, що після зміни позивачем позовних вимог питання належності його підпису на Статуті у новій редакції від 05.06.2018 має безпосереднє значення для вирішення спору, оскільки однією з підстав вимоги про визнання цього Статуту недійсним є твердження позивача про те, що він його не підписував. Відтак доводи апелянта про відсутність значення встановлення факту підписання позивачем зазначеного Статуту є безпідставними.
Саме висновок комплексної судової експертизи є належним та допустимим доказом, який дасть змогу встановити, чи належить спірний підпис позивачу, чи був він виконаний іншим способом, а також підтвердити або спростувати обставини, що стали підставою для заявлення вимоги про визнання недійсним Статуту ТОВ «Українська академія дизайну» у новій редакції від 05.06.2018 року.
Крім того колегія суддів зазначає, що позивач був об`єктивно позбавлений можливості надати висновок експерта на стадії подання позовної заяви, оскільки не мав доступу до оригіналу Статуту, який є безпосереднім об`єктом експертного дослідження. Такий оригінал був отриманий на виконання ухвали суду про витребування матеріалів реєстраційної справи. Відтак, доводи апелянта про те, що позивач міг самостійно замовити експертне дослідження та подати відповідний висновок, не враховують фактичних обставин справи.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення того, ким саме виконано спірний підпис та яким способом його нанесено, потребує спеціальних знань у галузі судового почеркознавства та технічного дослідження документів. Відповідно до статей 98, 99 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається у разі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право. Отже, у цій справі наявна передбачена законом підстава для проведення експертизи для встановлення обставин, що входять до предмета доказування.
Також колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що наявність інших доказів виключає необхідність проведення експертизи. Висновок експерта є одним із засобів доказування, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, та відповідно до статті 104 цього Кодексу не має для суду заздалегідь встановленої сили, а оцінюється разом з іншими доказами у справі.
При цьому саме експертне дослідження дасть можливість встановити обставини щодо належності позивачу спірного підпису та способу його виконання, встановлення яких потребує спеціальних знань.
Відтак, беручи до уваги предмет та підстави заявлених позовних вимог, характер спірних правовідносин, необхідність встановлення факту підписання позивачем Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська академія дизайну» у новій редакції від 05.06.2018 та способу виконання спірного підпису, колегія суддів зазначає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 03.06.2026 про призначення судової експертизи відповідає вимогам процесуального закону, а підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про призначення експертизи (п.11) та зупинення провадження у справі (п.12).
Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За приписами ст.276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Слід зазначити, що скаржником не доведено, а апеляційним судом не встановлено наявності підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про призначення судової експертизи, відтак, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,
УХВАЛИВ :
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 б/н від 15.06.2026 (вх. № 01-05/1897/26, 01-05/1906/26 від 15.06.2026) залишити без задоволення.
2.Ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.06.2026 у справі 914/3399/25 залишити без змін.
3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Повний текст постанови складено 14.09.2026.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук
Суддя Н.М. Кравчук
Суддя П.Т. Манюк