Справа 688/3864/26 
№ 2/688/2477/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)
15 вересня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,
встановив:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача 
10.08.2026 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. 
В обґрунтування позову посилається на те, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.10.2018 у справі №688/2841/18 з відповідача на користь ОСОБА_3 стягувались аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. 20.06.2026 стягнення аліментів згідно даного рішення припинилось.
Після досягнення повноліття вона продовжує навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка на філософському факультеті за спеціальністю С4 «Психологія», освітній ступінь «бакалавр», денна форма здобуття освіти. Строк навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029, навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб. Загальна вартість навчання становить 214800 грн, вартість одного навчального року - 53700 грн, одного семестру - 26850 грн. Замовником платної освітньої послуги є її мати ОСОБА_3 . У зв`язку із необхідністю проживати за місцем навчання, змушена нести витрати на оплату гуртожитку та проїзд. Крім того, постійними є витрати на харчування, одяг, навчальну літературу, канцелярське приладдя, доступ до мережі «Інтернет», міський і міжміський транспорт та інші повсякденні потреби. Самостійного постійного доходу для забезпечення особистих потреб не має. 
Мати позивача надає їй утримання у межах своїх можливостей та несе основний тягар оплати навчання. Відповідач, після досягнення нею повноліття, регулярної та достатньої допомоги на її утримання не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, відомості щодо наявності у нього інвалідності, тяжкого захворювання або інших обставин, які б унеможливлювали надання матеріальної допомоги відсутні. А тому, просить суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання під час навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і на весь період навчання - до 30 червня 2029 року, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, із припиненням права на утримання у разі припинення навчання.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала клопотання, у якому просила розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримала. У разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечила проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Позиція відповідача
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 21.08.2026 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд о 09 год 15 хв 15.09.2026.
15.09.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Виклад встановлених судом обставин, зміст спірних правовідносин та докази на їх підтвердження
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується даними свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 15 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади №2026/013125215 від 04.08.2026 ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 .
Згідно виконавчого листа №688/2841/18 2/688/964/18, виданого Шепетівським міськрайонним судом Хмельницької області 06.11.2018, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягувались аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 серпня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
З довідки №3550 від 17.06.2026 слідує, що ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу освітнього ступеня «Бакалавр» денної форми здобуття освіти філософського факультету Львівського національного університету імені Івана Франка IV рівня акредитації, за спеціальністю С4 Психологія. Навчання здійснюється за рахунок фізичних або юридичних осіб згідно наказу №С-506/к від 11.08.2025. Термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029. 
Згідно договору про навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка №ФСБ-055325-ДК від 09.08.2025, університет бере на себе зобов`язання зарахувати вступника ОСОБА_1 на навчання на 1 курс після виконання вимог умов прийому на навчання для здобуття вищої освіти, правил прийому та укладення договору; здійснити підготовку здобувача за денною формою здобуття освіти, за освітньою програмою - психологія, за спеціальністю - С4 Психологія, для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр. Фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних осіб.
Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги для підготовки здобувачів вищої освіти №№ФСБ-055325-ДК від 25.08.2025 загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 214800 грн, вартість освітньої послуги за кожен навчальний рік - 53700 грн, вартість освітньої послуги за кожен семестр - 26850 грн. Замовником освітньої послуги у договорі зазначена ОСОБА_3 .
Таким чином з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є повнолітньою, продовжує навчання, не працює, будь-яких доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Позивач несе витрати пов`язанні із навчанням, що підтверджується платіжною інструкцією №70Т0-Т1Н9-Т062-Н950 від 16.06.2026 на суму 8000 грн. Крім того, витрати для забезпечення навчання дочки несе її мати ОСОБА_3 .
Відповідач ОСОБА_2 працює у ТОВ «Хмельницькенергозбут», за період з січня 2026 року по липень 2026 року отримав дохід в сумі 489019,78 грн, що підтверджується даними відповіді №3320473 від 15.09.2026 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи.
Застосовані норми права
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Виходячи з п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно ч. 1 ст. 201 СК України, до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дітей застосовуються норми статтей 187, 189-192,1 94-197цьогоКодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Мотиви та висновки суду
З`ясувавши думку позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити, з огляду на таке.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому можна зробити висновок, що право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь-якій формі.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати (постанова Верховного Суду від 16.02.2022 року у справі №381/2423/20).
При визначенні розміру аліментів мають бути враховані, зокрема, вартість навчання, вартість підручників тощо, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 13.04.2021 року у справі №308/4214/18).
При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно, навчається у Львівському національному університеті імені Івана Франка, термін навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029.
Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 на день звернення до суду з позовом не досягла 23 років, не заміжня, продовжує навчання, не працює, оскільки навчання на денній формі позбавляє її можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батьків до його закінчення, оскільки для забезпечення такого навчання необхідні кошти на здійснення плати за навчання, проїзд, проживання в гуртожитку, придбання продуктів харчування, підручників, канцтоварів, одягу та взуття тощо.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, має постійний дохід, не подав жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, відсутність доказів перебування на утриманні відповідача інших осіб, а також можливість одержання повнолітньою дочкою матеріальної допомоги і від матері ОСОБА_3 , яка також є працездатною, а тому приходить до висновку про задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 10.08.2026 до закінчення навчання - 30.06.2029року, але не довше чим до досягнення дочкою двадцяти трьох років. 
Судові витрати
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331 грн 20 коп, від сплати якого позивач була звільнена згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
На підставі ст.ст. 182, 191, 199-201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76- 81, 89, 141, 263-265, 268, 280-284, 289, 430 ЦПК України, суд 

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання на період навчання у Львівському національному університеті імені Івана Франка в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 10 серпня 2026 року та до закінчення навчання - 30 червня 2029року, але не довше чим до досягнення дочкою 23 років.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у розмірі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК