Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/2373/26
Номер провадження 2/299/1197/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Надопта А.А., секретар судового засідання Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача- Державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори К.В.Боричок про визнання права власності на земельну ділянку, 

В С Т А Н О В И В :
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідо позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба – ОСОБА_4 . За життя, діду позивача – ОСОБА_3 , на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1.18 га зі складу земель сільськогосподарського призначення, розташовані на території Виноградівської міської ради. Після смерті діда та баби, позивач спадщину прийняла в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Наразі позивач, як спадкоємець другої черги після смерті своїх діда і баби спадщину прийняла по закону, оскільки постійно проживала разом з ними і наразі здійснює оформлення документів на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Звернувшись до нотаріуса з метою оформити свої спадкові права, позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцю та рекомендовано звернутися в суд. Позивач бажає оформити спадкові права на земельну ділянку, а саме площею 1.18 га, яка рахується за дідом ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку та змушений звернутися до суду із даним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник, адвокат Продан О.В подала до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав і просив такі задоволити.
Обстеживши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй позовній заяві, відповідач не висловив заперечень відносно заявлених позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача – ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданим 14.07.2005 року виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, останнє місце реєстрації та проживання якого було: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою старости Буківського старостинського округу № 20.2-07/92 від 18.03.2024 року.
Дід заповіту не залишив. Після його смерті статусу спадкоємців за законом першої черги набули його дружина – баба позивача, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданим 12.09.2016 року виконкомом Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, останнє місце реєстрації та проживання якої було: АДРЕСА_1 ,
Позивач як онучка мала статус спадкоємця другої черги. Вона спадщину прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
Згідно довідки старости Буківського старостинського округу № 20.2- 07/94 від 18.03.2024 року ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала безпосередньо до дня смерті в АДРЕСА_1 
Заповіту ОСОБА_4 баба позивача, не залишила. Спадщину позивач та її батько відповідач ОСОБА_2 прийняли в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Відповідач ОСОБА_3 спадщину не прийняв після смерті своїх батьків і не заперечує проти прийняття спадщини своєю дочкою ОСОБА_1 , про що подав відповідну заяву.
Родинні відносини між позивачем та спадкодавцями підтверджуються документами, які досліджені в судовому засіданні: свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 від 15.06.1994 року, де батьком вказано – ОСОБА_2 , свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 від 14.09.2021 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після шлюбу позивачці присвоєно прізвище ОСОБА_8 .
12.06.2026 року державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В. видала відмову у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів
Діду позивача, ОСОБА_3 , на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 1.18 га зі складу земель сільськогосподарського призначення, розташовані на території Виноградівської міської ради, що підтверджується копіє державного акту на право приватної власності на земельну ділянку виданого на підставі рішення виконавчого комітету Виноградівськї міської ради від 24.07.2001 року за №273 зареєстрована в державному реєстрі прав на праві власності на земельну ділянку за ОСОБА_3 
Завідувачем Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок Катериною Василівною 28.01.2025 року на виконання ухвали суду від 19.06.2026 року надано відповідь, що згідно відомостей із Спадкового реєстру спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не відкривалася
Таким чином, через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлений можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.
У позовній заяві позивач вказує, що бажає оформити свої спадкові права на цю земельну ділянку, узаконити її належним чином, так як він вона постійно обробляє, доглядає, використовує для потреб своєї сім`ї, інших спадкоємців на цю земельну ділянку не має. Однак, для оформлення своїх прав та інтересів йому необхідне рішення суду про визнання за ним права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 
Суд констатує, що позивач, як спадкоємець за законом спадщину після смерті свого діда та матері прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживав разом з дідом та матір`ю, доглядав їх, обробляв земельну ділянку.
Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.
В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. 
Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 
Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).
Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач, як спадкоємець після смерті свого діда має законне право на визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 18, 81,206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 5, 16, 328, 392, 1218, 1220, 1222, 1225, 1261, 1265, 1268, 1270, 1274 ЦК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, - 

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянка площею 1.18 га зі складу земель сільськогосподарського призначення, розташовану на території Виноградівської міської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія IV-3K № 035685, виданого 12.08.2001 року на підставі рішення Виноградівської міської ради №273 від 24.07.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2085.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий | Надопта А. А.