| Справа №: 398/3468/26

провадження №: 2/398/3555/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"14" серпня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, представник позивача Олійник Катерина Олегівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.
ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” 27 травня 2026 року звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 8 357,20 грн та судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.07.2025 року сторони уклали в електронній формі Договір про відкриття кредитної лінії № 1570-5697 на суму 1 000,00 грн, а 15.07.2025 року — Додаткову угоду до нього, за якою позичальнику додатково надано у кредит 1 000,00 грн, унаслідок чого загальна сума виданого кредиту склала 2 000,00 грн, а строк кредитування продовжено до 379 днів. Договір і додаткова угода підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, кредитні кошти перераховані на його банківську платіжну картку. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, погашення заборгованості не здійснював, у зв`язку з чим станом на 10.04.2026 утворилася заборгованість у загальному розмірі 8 357,20 грн, з якої: за кредитом — 2 000,00 грн, за нарахованими процентами — 5 057,20 грн, за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК України — 1 000,00 грн, за комісією — 300,00 грн. Направлена відповідачу вимога про дострокове повернення кредиту залишена без задоволення.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2026 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився; разом із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача і проти ухвалення заочного рішення.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку про виклик у судове засідання надіслано відповідачу за зареєстрованим місцем проживання і вручено йому особисто 08 липня 2026 року, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням з розпискою відповідача про отримання. Установлений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив, проте відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань відповідач не подав. У судове засідання 13 серпня 2026 року відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву на позовну заяву не подав, а представник позивача проти заочного розгляду не заперечує, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи в порядку статей 280 — 282 ЦПК України.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України суд підписав рішення без його проголошення; відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України складання повного судового рішення відкладено на строк, що не перевищує п`яти днів з дня закінчення розгляду справи. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Укладення кредитного договору, його умови та видача коштів.
Відповідно до Паспорта споживчого кредиту ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” виконало обов`язок надати споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Паспорт підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A6719, а зі сторони кредитодавця — кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” Резуєва Є.В. із кваліфікованою електронною позначкою часу.
01 липня 2025 року сторони уклали в електронній формі кредитний договір, який складається з Договору про відкриття кредитної лінії № 1570-5697 продукту «MiniKasa», Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорта споживчого кредиту та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача і реальної річної процентної ставки за договором (графіка платежів). Договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A1845. До укладення договору кредитодавець здійснив дистанційну ідентифікацію та верифікацію позичальника шляхом отримання його ідентифікаційних даних через Систему BankID Національного банку України.
15 липня 2025 року сторони уклали Додаткову угоду до зазначеного Договору, підписану відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором A0215, якою позичальнику додатково надано у кредит 1 000,00 грн та продовжено строк кредитування.
Договором та додатковою угодою встановлені такі умови кредитування:
- сума кредиту за Договором — 1 000,00 грн, додатково надано 1 000,00 грн, загальна сума кредиту — 2 000,00 грн;
- строк кредитування — 365 календарних днів з дати укладення Додаткової угоди, а всього за Договором 379 календарних днів, тобто до 14 липня 2026 року включно;
- базовий період сплати процентів — 21 календарний день;
- тип процентної ставки — фіксована; стандартна процентна ставка — 1,00 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів і 0,74 % починаючи зі 181 дня; знижена процентна ставка — 1,00 % в день;
- комісія за видачу кредиту — 15,00 % від суми виданого кредиту (по 150,00 грн за кожним траншем), нараховується одноразово в дату видачі;
- денна процентна ставка — 0,918 % за Договором і 0,937 % за Додатковою угодою; реальна річна процентна ставка — 3 858,53 % і 5 797,04 % відповідно;
- проценти річних у розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України на випадок прострочення (п. 8.2 Договору) — у сумі, що не перевищує 2 % від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення, а сукупно з іншими платежами за порушення зобов`язання — не більше половини суми одержаного кредиту;
- спосіб видачі — безготівкове перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу.
На виконання умов договору та додаткової угоди позивач перерахував відповідачу 01.07.2025 — 1 000,00 грн і 15.07.2025 — 1 000,00 грн, а всього 2 000,00 грн. Це підтверджується Довідкою про перерахування суми кредиту № 1570-5697 та квитанціями ТОВ «ФК «Контрактовий дім» про підтвердження успішної оплати (транзакції № 1632811074 від 01.07.2025 о 12:50 та № 1640239862 від 15.07.2025), у яких зазначено призначення платежу з посиланням на договір № 1570-5697, прізвище, ім`я, по батькові та РНОКПП відповідача, а перерахування здійснено на картку з маскою НОМЕР_1 . Цей номер відповідає реквізитам особистого електронного платіжного засобу, зазначеного відповідачем у Договорі та Додатковій угоді.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Як убачається з наданого позивачем детального розрахунку заборгованості, платежів на погашення заборгованості за кредитним договором від відповідача не надходило взагалі. Обов`язковий платіж за перший базовий період, останнім днем якого було 21 липня 2025 року, відповідач не сплатив, унаслідок чого з 22 липня 2025 року допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
Станом на 10.04.2026 загальна сума заборгованості склала 8 357,20 грн, з яких: заборгованість за кредитом — 2 000,00 грн; за нарахованими процентами — 5 057,20 грн; проценти річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України — 1 000,00 грн; комісія за видачу кредиту — 300,00 грн. Неустойки (штрафу, пені) позивач не нараховував, що прямо вбачається зі змісту розрахунку.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося на непогашений залишок тіла кредиту в межах погодженого сторонами строку кредитування — за період з 01.07.2025 по 09.04.2026, за ставкою 1,00 % на день до 10.01.2026 включно та за ставкою 0,74 % на день починаючи з 11.01.2026, тобто зі 181 дня з дати укладення Додаткової угоди, як це передбачено п. 2.8 Додаткової угоди. Одностороннього збільшення розміру фіксованої процентної ставки кредитодавцем не здійснювалося. Проценти річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані по 40,00 грн за день (2 % від неповерненої суми кредиту 2 000,00 грн) за 25 днів прострочення — з 22.07.2025 по 15.08.2025, після чого нарахування зупинено.
Кредитодавець направив відповідачу за зареєстрованим місцем проживання вимогу про дострокове повернення кредиту від 17.04.2026, що підтверджується списком рекомендованих листів з рекомендованим повідомленням № 21098-08-13-119 з відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв`язку від 22.04.2026. Вимога залишена без задоволення, порушення не усунуто.
Власного контррозрахунку чи доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав.

Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 Закону України “Про споживче кредитування” договір про споживчий кредит укладається у письмовій формі, у тому числі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг”, а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України “Про електронну комерцію”. За ч. 12 ст. 11 Закону України “Про електронну комерцію” електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку ст. 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі; за ч. 1 ст. 12 моментом підписання електронного правочину є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 525, 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України “Про споживче кредитування” до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів та комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Згідно з ч. 4 цієї статті денна процентна ставка розраховується за формулою ДПС = (ЗВСК / ЗРК) / t ? 100 %, а згідно з ч. 5 максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України “Про споживче кредитування” у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі, якщо таке право передбачене договором; такі платежі здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України “Про споживче кредитування” сукупна сума неустойки та інших платежів, які підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Між сторонами виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору та додаткової угоди до нього, укладених в електронній формі. Факт їх укладення підтверджується використанням відповідачем електронних підписів одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. На дату укладення договору відповідач досяг повноліття і мав повну цивільну дієздатність. Він був обізнаний з умовами кредитування, у тому числі щодо процентів, комісії за видачу кредиту та наслідків прострочення, і погодився з ними.
Належне виконання кредитором зобов`язання з надання кредитних коштів підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту та квитанціями фінансово-розрахункової установи про перерахування коштів на банківську платіжну картку, реквізити якої зазначені самим відповідачем у Договорі та Додатковій угоді.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту, процентів та комісії у встановлені строки не сплатив, жодного платежу на погашення заборгованості не здійснив. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача не надав, дійсність договору або окремих його умов не заперечував.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок і визнає його обґрунтованим та арифметично правильним. Проценти нараховані виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування за фіксованими ставками, передбаченими п. 4.10 Договору і п. 2.8 Додаткової угоди, а їх нарахування зупинено 10.04.2026. Погоджені сторонами денні процентні ставки (0,918 % за Договором і 0,937 % за Додатковою угодою) не перевищують граничного розміру 1 %, встановленого ч. 5 ст. 8 Закону України “Про споживче кредитування”, який діяв на дату укладення договору та додаткової угоди.
Нарахування комісії за видачу кредиту відповідає умовам договору та вимогам закону, оскільки її прямо передбачено п. 4.11 Договору і п. 2.6 Додаткової угоди, включено до загальних витрат за споживчим кредитом у розумінні ч. 2 ст. 8 Закону України “Про споживче кредитування”, враховано при обчисленні денної та реальної річної процентної ставки і відображено у Паспорті споживчого кредиту; дійсність цієї умови відповідач не заперечував.
Погоджений сторонами строк кредитування сплив 14 липня 2026 року, тобто до дня ухвалення цього рішення, а тому сума кредиту в розмірі 2 000,00 грн підлягає поверненню за загальним правилом ст. 530 ЦК України. Крім того, відповідач допустив прострочення сплати процентів і комісії на строк понад один календарний місяць, що згідно з п. 8.3 Договору та ч. 4 ст. 16 Закону України “Про споживче кредитування” надавало кредитодавцю право вимагати повернення кредиту в повному обсязі і до спливу цього строку. Кредитодавець таким правом скористався, направивши відповідачу вимогу від 17.04.2026, яка залишена без задоволення. Також пред`явлення кредитором позову про стягнення заборгованості саме по собі є вимогою про дострокове повернення кредиту. Передбачений ч. 4 ст. 16 зазначеного Закону тридцятиденний строк на день ухвалення цього рішення сплив, а порушення умов договору відповідачем не усунуто. За таких обставин вимога про стягнення 2 000,00 грн заборгованості за кредитом є обґрунтованою.
Частина друга статті 625 ЦК України передбачає право сторін договору встановити інший розмір процентів річних, ніж три проценти. Пунктом 8.2 Договору сторони погодили такий інший розмір, обмеживши його 2 % від неповерненої суми кредиту за кожен день прострочення, а сукупний розмір процентів річних та інших платежів за порушення зобов`язання — половиною суми одержаного кредиту. Останнє обмеження відтворює імперативний припис ч. 2 ст. 21 Закону України “Про споживче кредитування”.
Позивач нарахував ці проценти на суму заборгованості за 25 днів прострочення (з 22.07.2025 по 15.08.2025) і зупинив нарахування на сумі 1 000,00 грн, що становить рівно половину одержаного відповідачем кредиту в розмірі 2 000,00 грн. Отже, встановлений законом граничний розмір відповідальності споживача за порушення зобов`язання не перевищено, а розрахунок є арифметично правильним. Підстав для зменшення розміру цих процентів у порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України немає, оскільки передбачені ст. 625 ЦК України проценти річних не є неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.
Прострочення виконання зобов`язання відповідачем виникло 22 липня 2025 року, тобто в період дії в Україні воєнного стану. Разом з тим підстав для звільнення відповідача від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, суд не вбачає з огляду на таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Таким законом є Закон України “Про споживче кредитування”, норми якого щодо відповідальності споживача за договором про споживчий кредит (ст. 21, розділ IV “Прикінцеві та перехідні положення”) є спеціальними стосовно загальних норм Цивільного кодексу України.
Питання звільнення споживача від відповідальності за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит законодавець урегулював у п. 6 розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про споживче кредитування”. Цей пункт у редакції Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX “Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг”, який набрав чинності 24 грудня 2023 року, поширює звільнення споживача від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення — у тому числі, але не виключно, від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором за прострочення виконання зобов`язань, — лише на договори про споживчий кредит, укладені до тридцятого дня включно з дня набрання чинності зазначеним Законом, тобто до 23 січня 2024 року. Одночасно тим самим Законом виключено п. 6-1 цього ж розділу, який передбачав звільнення споживача від відповідальності за прострочення у період дії воєнного, надзвичайного стану.
Наведене свідчить, що законодавець спеціальним і пізнішим у часі законом свідомо визначив коло договорів про споживчий кредит, на які поширюється звільнення споживача від відповідальності за прострочення, обмеживши його договорами, укладеними до 23 січня 2024 року, та відмовився від збереження такого звільнення на період дії воєнного стану щодо договорів, укладених після цієї дати.
За таких обставин загальна норма п. 18 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” ЦК України, якою у період дії воєнного стану передбачено звільнення позичальника від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, та від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені), до відносин споживчого кредитування, що виникли з договорів, укладених після 23 січня 2024 року, не застосовується, оскільки ці відносини врегульовані спеціальним законом інакше.
Кредитний договір № 1570-5697 укладено 01 липня 2025 року, тобто після 23 січня 2024 року, а тому відповідач від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання не звільняється, і нарахування позивачем процентів річних на підставі п. 8.2 Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України у розмірі 1 000,00 грн є правомірним.
Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 8 357,20 грн.
Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Доказів наявності інших витрат, зокрема на професійну правничу допомогу, позивач не надав.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1570-5697 від 01 липня 2025 року у розмірі 8 357 (вісім тисяч триста п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 14 серпня 2026 року. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя       В.В. Орловський