ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
10.08.2026 | Справа № 910/6536/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс» (вул. Євгена Коновальця, буд. 32, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41923392)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (вул. Печерський узвіз, буд. 19, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 36520848)
про стягнення 111 128,11 грн

без виклику представників учасників справи, 

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача
До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс» (далі за текстом - ТОВ «Акрон Сервіс», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (далі за текстом - ТОВ «Інвестбудгаличина», Відповідач) про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних за договорами:
- 15 706,19 грн - інфляційних втрат та 3 091,02 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про виконання робіт № 29.07/20 від 29.07.2020;
- 10 843,91 грн - інфляційних втрат та 2 405,34 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта № 30.09/20 від 01.10.2020;
- 36 609,58 грн - інфляційних втрат та 8 746,19 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про виконання робіт №23.04/19 від 23.04.2019;
- 25 171,59 грн - інфляційних втрат та 5 554,29 грн - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта № 2.12/19 від 02.12.2019.
В обґрунтування заявлених вимог, Позивач зазначає, що станом на дату звернення до суду з позовом, в порушення норм чинного законодавства, прав та законних інтересів Позивача, Відповідач неналежним чином виконував свій грошовий обов`язок за вказаними договорами, що стало підставою для нарахування на підставі статті 625 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) 3 % річних та інфляційних втрат.

2. Процесуальні дії у справи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Суд зазначає, що ухвала від 05.06.2026 згідно повідомлення Господарського суду міста Києва від 09.06.2026 доставлена Відповідачу до електронного кабінету 08.06.2026 о 22:16 год.
Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Відповідно до частини 6 вказаної статті якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, судом встановлено, що 09.06.2026 ухвала суду від 05.06.2026 належним чином вручена Відповідачу.
За приписами частини 8 статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 05.06.2026 у справі № 910/6536/26 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.
Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25, яке набрало законної сили 22.05.2026 встановлено наступне.
29.07.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», як замовником укладено договір № 29.07/20 про виконання робіт (далі за текстом - договір № 29.07/20), за умовами якого позивач виконує електромонтажні роботи по встановленню обладнання системи контролю доступу в кабіни ліфтів (далі - роботи), а замовник приймає та оплачує виконані роботи.
Загальна вартість робіт по договору становить 84 500,00 грн за три ліфти. За адресою: місто Київ, вулиця Богданівська 7 Д (пункт 2.1 договору № 29.07/20).
Відповідно до пункту 3.1 договору № 29.07/20 замовник виконує попередню оплату у сумі 66 500,00 грн протягом п`яти календарних днів з моменту підписання договору по об`єкту. Остаточний розрахунок здійснюється після виконання робіт у сумі 18 000,00 грн.
Замовник - ТОВ «Інвестбудгаличина» в порушення умов укладеного договору № 29.07/20 не здійснило повної оплати за договором, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 18 000,00 грн.
Сума основного боргу Відповідача за договором № 29.07/20 в розмірі 18 000,00 грн. стягнуто з Відповідача на користь Позивача рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25.
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач стверджує, що оплата за вказаним договором здійснювалась Відповідачем несвоєчасно, а саме: 
- попередня оплата в розмірі 66 500 грн згідно пункту 3.1. договору мала бути сплачена у строк до 03.08.2020 однак сплачена 28.08.2020, що стало підставою для нарахування 3 % річних - 130, 82 грн; 
- остаточний розрахунок в розмірі 18 000 грн мав бути здійснений не пізніше 16.11.2020, однак здійснено 12.05.2026, що підтверджується платіжною інструкцією № 46095 від 12.05.2026. Зазначене стало підставою для нарахування 3 % річних - 2 960, 20 грн та інфляційних втрат - 15 706, 19 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25, яке набрало законної сили 22.05.2026 встановлено наступне.
01.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», як абонентом укладений договір про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта (далі за текстом - договір № 30.09/20), за умовами якого ТОВ «Інвестбудгаличина» доручила, а виконавець прийняв на себе зобов`язання з технічного обслуговування і ремонту устаткування контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі - Система), встановлена за адресою вулиця Богданівська 7Д. Устаткування підлягає ремонту і технічному обслуговуванню, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо.
Згідно з пунктом 2.2 договору № 30.09/20 абонент зобов`язався у повному обсязі в терміни, зазначені в договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи.
Відповідно до пункту 4.1 договору № 30.09/20 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 4 150,00 грн з ПДВ на місяць. Оплата робіт здійснюється щомісячно абонентом, не пізніше 25-го числа місяця (пункт 4.2 договору № 30.09/20).
Сума заборгованості за договором № 30.09/20, наданих послуг у липні-серпні 2021 та липні-серпні 2022 становить 16 600 грн, яку стягнуто з Відповідача на користь Позивача рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25.
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач стверджує, що грошові зобов`язання Відповідачем за вказаним договором виконувались не своєчасно, що стало підставою для утворення боргу в розмірі 16 600 грн, який сплачено Відповідачем в межах виконавчого провадження платіжною інструкцією № 46095 від 12.05.2026.
Згідно наданого суду розрахунку, в цій частині Позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення сплати послуг до 25-го числа місяця, в якому надавалися останні за період жовтня 2020 - вересень 2022 в розмірі - 2 405, 34 грн., інфляційних втрат за період жовтень 2020 - січень 2021, липень-серпень 2021, жовтень 2021 - вересень 2022 в розмірі 10 843, 91 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25, яке набрало законної сили 22.05.2026 встановлено наступне.
23.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», як замовником укладений договір № 23.04/19 про виконання робіт (далі за текстом - договір № 23.04/19), за умовами якого позивач виконує електромонтажні роботи по встановленню обладнання системи контролю доступу в кабіни ліфтів (далі - роботи), а замовник приймає та оплачує виконані роботи.
Загальна вартість робіт по договору становить 209 100,00 грн за дев`ять ліфтів. За адресою: місто Київ, вулиця Богданівська 7 Г (пункт 2.1 договору № 23.04/19).
Відповідно до пункту 3.1 договору № 23.04/19 замовник виконує попередню оплату у сумі 34 850,00 грн протягом п`яти календарних днів з моменту підписання договору по об`єкту. Далі кожного місяця до 20 числа протягом п`яти місяців замовник зобов`язується сплачувати по 34 50,00 грн (травень 2019 року - жовтень 2019 року). Оплата за цим договором провадиться на основі рахунків виконавця.
Замовник - ТОВ «Інвестбудгаличина» в порушення умов укладеного договору № 23.04/19 не у повному обсязі виконало свій обов`язок щодо здійснення оплати робіт згідно з відповідним графіком, внаслідок чого за відповідачем обліковується заборгованість за вересень 2019 року та жовтень 2019 року в розмірі 40 950,00 грн., яку стягнуто рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25.
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3 % річних та інфляційні втрати за неналежне виконання грошового зобов`язання за таким договором згідно наданого суду розрахунку починаючи з 21-го числа поточного місяця по дату здійснення оплати (виконання зобов`язання).
Так, Позивачем нараховано 3 % річних - 8 746, 19 грн та інфляційні втрати - 39 609, 58 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25 встановлено наступне.
02.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс», як виконавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина», як абонентом, був укладений договір про надання послуг з обслуговування та ремонту обладнання системи контролю доступу до ліфта (далі за текстом - договір № 2.12/19), за умовами якого ТОВ «Інвестбудгаличина» доручила, а виконавець прийняв на себе зобов`язання з технічного обслуговування і ремонту устаткування контролю доступу до ліфтів, підтримки ключів (далі - Система), встановлена за адресою вулиця Богданівська 7Г. Устаткування підлягає ремонту і технічного обслуговування, складається з блоків електроніки і комутації, блока живлення, дротової мережі, встановлені виконавцем. Технічне обслуговування включає: прийом дзвінків (заявок), налаштування ПЗ, ремонт, профілактику устаткування контролю доступу до ліфтів, проведення планових профілактичних оглядів, технічну підтримку електронних ключів користувачів тощо.
Згідно з пунктом 2.2 договору № 2.12/19 абонент зобов`язався у повному обсязі в терміни, зазначені в договорі оплачувати абонентську плату за обслуговування системи.
Відповідно до пункту 4.1 договору № 2.12/19 вартість робіт з технічного обслуговування системи становить 7 500,00 грн з ПДВ на місяць. Оплата робіт здійснюється щомісячно абонентом, не пізніше 25-го числа місяця (пункт 4.2 договору № 2.12/19).
За період з грудня 2019 року по вересень 2022 року включно позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 247 500,00 грн, з яких відповідачем оплачено частково на суму 210 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, копії яких додатні до матеріалів справи. Внаслідок наведеного за ТОВ «Інвестбудгаличина» обліковується заборгованість за договором № 2.12/19 у розмірі 37 500,00 грн.
Суму боргу за вказаним договором в розмірі 37 500 грн стягнуто з Відповідача на користь Позивача рішенням Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25.
Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач просить суд стягнути з Відповідача 3 % річних та інфляційні втрати за неналежне виконання грошового зобов`язання за таким договором згідно наданого суду розрахунку починаючи з 21-го числа поточного місяця по дату здійснення оплати (виконання зобов`язання).
Так, Позивачем нараховано 3 % річних - 5 554, 29 грн та інфляційні втрати - 25 171, 59 грн.
Судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів належного виконання Відповідачем договорів чи то заперечень на заявлені позовні вимоги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 та 5 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зі змісту статей 526, 599, 611, 625 ЦК України вбачається, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК, за час прострочення.
Аналогічна правова позиція викладена в пункті 6.5 постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі № 915/880/18.
При цьому, суд зазначає, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов`язання. 
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 910/3855/17.
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Нарахуванням Позивачем інфляційних втрат та 3 % річних є правом кредитора (Позивача), яке він може реалізувати при неналежному виконанні боржником грошового зобов`язання, що наразі допущено Відповідачем та водночас є підставою для настання для останнього відповідних правових наслідків, в даному випадку передбачених частиною 2 статтею 625 ЦК України.
Так, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).
У постанові від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.
Велика Палата Верховного Суду також неодноразово зазначала, що у статті 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.
Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 161/12771/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13, від 23.06.2020 у справі № 536/1841/15-ц, від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, від 22.09.2020 у справі № 918/631/19, від 09.11.2021 у справі № 320/5115/17. 
З урахуванням встановлених у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 у справі № 910/10198/25 обставин, враховуючи прострочення виконання Відповідачем грошових зобов`язань за укладеними договорами, які входять до предмету доказування у даній справі, відсутність доказів зворотного та з огляду на відсутність заперечень сторони Відповідача в частині проведених Позивачем зарахувань, суд дійшов висновку щодо правомірного та обґрунтованого застосування Позивачем до Відповідача положень статті 625 ЦК України та нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.
Здійснивши перевірку наданого Позивачем розрахунку, судом встановлено його обґрунтованість та арифметичну правильність, однак, лише не в частині нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за договором № 23.04/19 від 23.04.2019 за період вересень 2019 в частині здійснення таких нарахувань на суму 6 110 грн замість 6100 грн (34 850 грн - 28 750 грн).
Відтак, в цій частині правомірною та такою, що не порушує прав Відповідача є сума 3 % річних - 1 214, 82 грн та інфляційні втрати - 5 857,12 грн. у зв`язку з чим дана вимога Позивача підлягає частковому задоволенню.
З урахуванням викладеного вище, обґрунтованою сумою до стягнення з Відповідача 3 % річних є 19 794, 85 грн, інфляційних втрат - 91 321, 64 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку щодо порушення Відповідачем грошового зобов`язання за укладеними з Позивачем договорами в силу чого Позивачем правомірно здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог. 
Розподіл витрат Позивача на професійну правничу допомогу наразі судом не здійснюється з огляду на необхідність надання стороною додаткових доказів у порядку частини 8 статті 129 ГПК України.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс» - задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (вул. Печерський узвіз, буд. 19, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 36520848) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акрон Сервіс» (вул. Євгена Коновальця, буд. 32, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 41923392) 3 % річних - 19 794 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дев`яносто чотири) грн 85 коп, інфляційних втрат - 91 321 (дев`яносто одна тисяча триста двадцять одна) грн 64 коп. та судовий збір - 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 12 коп.
3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 10.08.2026

Суддя Антон ПУКАС