ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2436/26 Справа № 184/729/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 вересня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Нікітюк В.М., за участю захисника Конюшка Д.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. на постанову судді Покровського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ч.1 ст.130 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - 

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 10.03.2026 року о 14 год. 25 хв., по вул. Героїв України 1-а, м. Покров, за порушення ПДР було зупинено т/з ВАЗ 2105 н/з НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , який керував даним транспортним засобом перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки за допомогою спецзасобу алкотестера «DRAGER» 6810, результат тесту позитивний та становить 1,01% проміле тест № 1372, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.
В апеляційній скарзі захисник Конюшко Д.Б. просить скасувати постанову судді та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що разом з ОСОБА_1 не погоджуються з висновками суду та вважають, що таке рішення не відповідає вимогам Закону та обставинам справи. Звертає увагу на те, що сторону захисту було позбавлено доступу до ключового доказу – відеозапису з бодікамер працівників поліції. Вказує на безпідставність зупинки транспортного засобу. Зазначає про суперечливість висновків суду та порушення Інструкції № 14528735. 
Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме - керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, відповідно до п. 7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка була затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 року, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
За змістом п.2.9 «а» ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Вказаних вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не виконав, що й призвело до вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт скоєння адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами. 
Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 611423 від 10.03.2026 року, згідно якого 10.03.2026 року о 14 год. 25 хв. по вул. Героїв України 1-а у м. Покров, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою алкотестера «DRAGER» 6810, результат тесту позитивний та становить 1,01% проміле тест № 1372, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода. Результат огляду на стан сп`яніння – 1,01 ‰, із яким ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його особистим підписом.
Роздруківкою тестування на алкоголь за допомогою «Alcotest Drager 6810», прилад № ARВН-0598 тест № 1372 від 10.03.2026 року, з якої вбачається, що 10 березня 2026 року о 14:30 годині протестовано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено 1,01 ‰, та яка містить підпис тестуємої особи.
Відеозаписом до протоколу, на якому зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810, та зафіксовано результат огляду 1,01‰, з яким ОСОБА_1 погодився.
Рапортом інспектора, згідно якого 10.03.2026 року під час патрулювання м. Покров по вул. Героїв України біля буд. 1-а був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2105 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 за порушення правил користування ременем безпеки під час руху на транспортному засобі, чим порушив п. 2.3в ПДР України. Під час спілкування у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, хитка хода та запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру Драгер 6810, на що останній  погодився, тест № 1372, результат 1,01 ‰. Складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП., Повідомлено про дату та місце розгляду справи, ознайомлено з правами та відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає їх належним, допустимим та достовірним, а їх сукупність є достатньою щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а джерелом доказів, тобто фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в розумінні, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. З огляду на справу, що розглядається, у протоколі містяться фактичні дані про час та місце вчинення правопорушення, особу правопорушника, про застосування технічних засобів для виявлення правопорушення. Тому протокол про адміністративне правопорушення є допустимим та належним джерелом доказів. А висновок про наявність складу правопорушення в діях особи відносно якої складено протокол, дійсно є уявленням особи, що склала протокол, про наявність правопорушення, яке в суді повинно бути підтверджено відповідними доказами.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення, здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
В обґрунтування оскарженої постанови, суд першої інстанції поклав не лише протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , а в сукупності з іншими доказами у справі, надав їм належну та повну оцінку, що не суперечить висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 08.07.2020 року у справі № 463/1352/16-а (провадження №К/9901/21241/18).
Протокол про адміністративне правопорушення у справі складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, а викладені в ньому відомості відповідають фактичним обставинам справи, які були встановлені належними, допустимими та достатніми доказами. Протокол містить підпис ОСОБА_1 та його пояснення. Підстави для визнання протоколу недопустимим доказом у суду відсутні.
Долучений до матеріалів справи відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення, отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних у них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення і жодних сумнівів своєї достовірності у суду апеляційної інстанції не викликає.
На відеозапису зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння із застосуванням приладу Drager Alcotest 6810 та зафіксовано результат огляду 1,01 ‰, з яким ОСОБА_1 погодився. 
Порядок проходження огляду працівниками дотримано.
Доводи апеляційної скарги про позбавлення сторони захисту можливості ознайомитись з відеозаписом апеляційний суд не приймає, оскільки нормами КУпАП не передбачено направлення правопорушнику відеозапису, який є додатком до протоколу.
Крім того, матеріали справи не містять відомостей про перешкоди стороні захисту для користування правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ознайомлення з матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність зупинки транспортного засобу на увагу не заслуговують, оскільки транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено за порушення п. 2.3в ПДР України, тобто за порушення правил користування ременем безпеки під час руху на транспортному засобі.
Виказані сумніви стосовно того, що ОСОБА_1 дійсно їхав не пристебнутим ременем безпеки не можуть бути взяті до уваги, оскільки матеріали справи не містять доказів оскарження дій працівників поліції, або визнання їх дій неправомірними.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Конюшка Д.Б. залишити без задоволення.
Постанову судді Покровського міського суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2026 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя