П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 400/7207/25

Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.
Місце та час укладення судового рішення «--:--»: м. Миколаїв
Повний текст судового рішення складений: 29.01.2026

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Дегтярьової С.В., Яковлєва О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
08.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати йому додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 14.01.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025; зобов`язання нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 14.01.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що під час виконання бойового завдання 14.03.2024, пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач отримав бойове поранення, внаслідок чого перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах охорони здоров`я, зокрема у періоди з 14.01.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025. Однак, військова частина протиправно не здійснила йому нарахування та виплату додаткової винагороди, визначеною постановою КМУ №168 від 28.02.2022, збільшеної до 100000грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.01.2026 позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати додаткової грошової винагороди ОСОБА_1 , передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000грн. за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити додаткову винагороду ОСОБА_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000грн. за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
При вирішенні справи суд першої інстанції виходив з того, що медичною документацією підтверджено перебування позивача на стаціонарному лікуванні у медичних закладах, за наслідками отриманої травми під час захисту Батьківщини у періоди з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025. Разом з тим, оскільки в матеріалах справи відсутні докази нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000грн. на місяць пропорційно дням перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за вказані періоди, суд дійшов висновку щодо допущеної бездіяльності з боку відповідача. При цьому, суд не вбачав підстав для задоволення позову в частині щодо періоду з 07.02.2025 по 19.02.2025, вказуючи, що такий період перебування на лікуванні не підтверджений жодними документами. 
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при розгляді справи, суд першої інстанції не врахував тих обставин, що у спірні періоди позивач перебував на лікуванні за наслідками забою/компресійного перелому поперекового відділу хребта L1. При цьому, зауважує, що захворювання «компресійний перелом тіла L1 хребця» отримано позивачем до моменту отриманого поранення 11.03.2024 під час захисту Батьківщини, про що свідчить медична виписка за період з 26.09.2023 по 16.10.2023. Тобто, проходження стаціонарного лікування позивача у періоди з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025 не пов`язані з пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини за рішенням ВЛК, відповідно, позивач не набув права на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000грн. пропорційно часу проходження лікування. 
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.03.2024 №3 ОСОБА_1 поблизу н.п.Роботине Пологівськгого р-ну Запорізької обл. під час виконання бойового завдання 11.03.2024, внаслідок ворожого мінометного обстрілу, отримав бойове травмування - «ВТ. Забій поперекового відділу хребта. Закриті переломи 11-12 ребер зліва». /а.с.16/
Згідно довідки ВЛК КНП «Уманська центральна міська лікарня» Уманської міської ради №230/216 від 21.03.2024, за результатом проведеного медичного огляду ОСОБА_1 встановлено діагноз та визначено причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): МВТ (11.03.2024); закритий компресійний перелом тіла L1 хребця, Frankel E, виразний больовий синдром. ВЧМП: струс головного мозку, виразний цефалгічний, астено-вегетативний синдроми, виразний вестибуло-атактичний синдром, рана в тім`яній ділянці голови. Акубаротравма. Двобччна нейросенсорна змішана приглухість IVст., справа та ІІст. Зліва. Тінітус. Травма, поранення, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. На підставі ст.81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ІІ ТДВ потребує відпустки для лікування після травми, поранення на 30к.д. /а.с.17/
Відповідно до довідки ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» №457 від 01.08.2024 проведено медичний огляд ОСОБА_1 та прийнято рішення: наслідки МВТ (11.03.2024): ЗЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом тіла L1 хребця без компресії хребетного каналу, акубаротравми у вигляді змішаної приглухуватості справа IVст., зліва IІст., консолідованого перелому тіла L1, помірного тривожного астено-невротичного синдрому. Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Потребує реабілітації в умовах МРЦ до одного місяця. Постанова про причинний зв`язок травми прийнята на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 про обставини травми від 18.03.2024 №3. /а.с.6/
Згідно довідки ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» №876 від 22.11.2024: наслідки МВТ (11.03.2024): ЗЧМТ, струсу головного мозку, закритого компресійного перелому тіла L1 хребця без компресії хребетного каналу, акубаротравми у вигляді змішаної приглухуватості зліва IV, справа ІІстадії, закритого консолідованого компресійного перелому тіла L1 хребця без компресії спинного мозку на тлі поперекового відділу хребта, хронічної люмбоішалгії зліва з легким порушенням функції; органічного емоційно-лабільного розладу, помірно вираженого тривожно-невротичного синдрому з легким порушенням когнетивних функцій, змішаного тривожно-депресивного розладу. Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Потребує відпустки для лікування після поранення тривалістю 30 к.дн. Постанова про причинний зв`язок травми прийнята на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 про обставини травми від 18.03.2024 №3. Травма тяжка згідно Класифікаційного розподілу за ступенем тяжкості. /а.с.7/
Згідно довідки ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» №876 від 14.07.2025, наслідки МВТ (11.03.2024): ЗЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом тіла L1 хребця без компресії хребетного каналу у вигляді легкої посттравматичної цефалгії; консолідованого перелому тіла L1; акубаротравми у вигляді змішаної приглуховатості справа ІІст., зліва IVстадії. Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Потребує реабілітації в умовах МРЦ, терміном до трьох тижнів. Постанова про причинний зв`язок травми прийнята на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 про обставини травми від 18.03.2024 №3. /а.с.41/
Внаслідок отриманої 11.03.2024 травми військовослужбовець перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема: з 13.01.2025 по 23.01.2025 – у неврологічному відділенні КНП «МОКГ ВВ» МОР; з 23.01.2025 по 06.02.2025 – у реабілітаційному відділенні КНП «МОКГ ВВ» МОР; з 20.02.2025 по 04.03.2025 – у КНП «Новоодеська багатопрофільна лікарня» Новоодеської міської ради; з 02.04.2025 по 30.04.2025 – у неврологічному відділенні КНП «Новоодеська багатопрофільна лікарня» Новоодеської міської ради. /а.с.41-з.б.-42, 10-13/
З довідок про доходи позивача за 2024-2025 вбачається, що військова частина НОМЕР_1 НГУ нарахувала та виплатила останньому додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за час знаходження на лікуванні, а саме: у вересні 2024 – 122580грн., у жовтні 2024 – 375161,29грн., у листопаді 2024 – 74193,55грн., у грудні 2024 – 236881,72грн., у січні 2025 – 100860,22грн., у лютому 2025 – 67741,93грн., у квітні 2025 – 87096,77грн., у травні 2025 – 100000грн. /а.с.9/ 
04.06.2025 позивач звернувся до військової частини НОМЕР_2 НГУ із заявою, в якій просив виплатити йому додаткову винагороду відповідно до постанови КМУ №168 за період стаціонарного лікування після поранення, отриманого 11.03.2024. /а.с.21/
На вказану заяву, листом від 16.06.2025 військова частина повідомила про те, що згідно протоколу засідання комісії при виплаті додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 ГНУ від 05.05.2025 №5, комісією ухвалено рішення здійснити виплату додаткової винагороди виключно після проходження медичної (військово-лікарської) комісії на встановлення причинно-наслідкового зв`язку травми (11.03.2024) з проходженням стаціонарного лікування в період з 14.01.2025 по 04.03.2025 та з 02.04.2025 по 30.04.2025 в частині, що стосується пов`язаності із захистом Батьківщини. /а.с.14-15/
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо виплати грошового забезпечення із розрахунку до 100000грн. на місяць пропорційно часу лікування у зв`язку з отриманням 11.03.2024 травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за періоди: з 14.01.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки судове рішення оскаржується в частині задоволення позовних вимог, тому перевірка законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог апеляційним судом не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (надалі - Закон №2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (ч.1 ст.9 Закон №2011-XII).
Згідно з абз.1,2 ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14.03.2022 №133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №168 (надалі – постанова КМУ №168) від 28.02.2022, п.1 якої, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. 
Згідно п.1-2 постанови КМУ №168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
За аналізом наведених правових норм можна дійти висновку, що додаткова винагорода на період дії воєнного стану, яка встановлена Постановою №168, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовців, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні. Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. 
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402 (надалі - Положення №402), видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
У довідці обов`язково зазначається: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дій, бойового донесення, тощо).
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000грн. виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Підставою для її виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва). Умовою її виплати є отримання військовослужбовцем порання, пов`язаного із захистом Батьківщини, під час виконання бойових завдань і цей факт має бути підтверджено наказом командира про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), який містить об`єктивні дані та висновки службового розслідування, які це підтверджують.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11.04.2024 у справі №340/5387/22, від 05.09.2024 у справі №340/5390/22, від 27.11.2024 у справі №380/20587/23.
Питання можливості отримання військовослужбовцями збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168, у тому числі за період лікування та перебування у відпустці для лікування, досліджувалося, зокрема у постанові Верховного Суду від 27.08.2025 у справі №280/7364/23.
У зазначеній постанові Верховний Суд вказав, що у період дії воєнного стану додаткова винагорода до 100000грн. на місяць виплачується за час перебування військовослужбовців на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Верховний Суд звернув увагу на те, що умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) у зв`язку з таким пораненням, а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Підставою для виплати є відповідна довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).
Верховний Суд виснував, що предметом доказування у таких справах має бути з`ясування (у сукупності): за який конкретний період позивач не отримав належні йому грошове забезпечення та додаткову винагороду; чи перебував він у спірний період на лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних); якщо перебував на лікуванні, то з яких причин - зокрема, чи було це пов`язано з пораненням, контузією, травмою або каліцтвом, отриманими у зв`язку із захистом Батьківщини; чи проходив він у такому випадку саме стаціонарне лікування; чи перебував він після тяжкого поранення у відпустках за станом здоров`я за висновками (постановами) військово-лікарської комісії; та чим це все підтверджується.
Так, у даній справі спірним питанням є наявність/відсутність у позивача права, відповідно до постанови КМУ №168, на нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025.
З матеріалів справи вбачається, що згідно довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18.03.2024 №3 позивач 11.03.2024, поблизу н.п.Роботине Пологівськгого р-ну Запорізької обл., під час виконання бойового завдання 11.03.2024, внаслідок ворожого мінометного обстрілу, отримав бойове травмування - «ВТ. Забій поперекового відділу хребта. Закриті переломи 11-12 ребер зліва». Підстава: бойове розпорядження начальника Південного ОТУ НГУ від 28.02.2024 №3/2/2-4033т ОКП-Одеса, рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 18.03.2024. /а.с.16/
Факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у періоди з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025, що не заперечується також відповідачем, підтверджується виписками з медичної карти стаціонарного хворого та виписними епікризами із медичної карти стаціонарного хворого. /а.с.41з.б.-42, 10-13/
При цьому, вказані медичні документи містять відомості стосовно того, що позивач перебував на лікуванні через травмування, отримане 11.03.2024. 
Крім того, слід врахувати, що згідно довідки ВЛК ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Миколаївській області» №876 від 14.07.2025, за результатом медичного огляду ОСОБА_1 , зроблено наступні висновки: наслідки МВТ (11.03.2024): ЗЧМТ, струс головного мозку, компресійний перелом тіла L1 хребця без компресії хребетного каналу у вигляді легкої посттравматичної цефалгії; консолідованого перелому тіла L1; акубаротравми у вигляді змішаної приглуховатості справа ІІст., зліва IVстадії. Травма, контузія, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Постанова про причинний зв`язок травми прийнята на підставі довідки командира військової частини НОМЕР_1 про обставини травми від 18.03.2024 №3. /а.с.41/
З огляду на наведене, у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у періоди перебування на стаціонарному лікуванні (з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025) у зв`язку з отриманим травмуванням під час захисту Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі до 100000грн., визначеною постановою КМУ №168 від 28.02.2022 за весь час (періоди) перебування на лікуванні. 
Разом з тим колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача, зазначені у листі від 16.06.2025 /а.с.14-15/ стосовно того, що комісією по виплаті додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 НГУ ухвалено рішення від 05.05.2025 №5, відповідно до якого рішення про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди буде прийнято після проходження медичної (військово-лікарської) комісії про встановлення причинно-наслідкового зв`язку травми (11.03.2024) з проходженням стаціонарного лікування в період з 14.01.2025 по 04.03.2025 та з 02.04.2025 по 30.04.2025 в частині, що стосується пов`язаності із захистом Батьківщини. 
Слід зазначити, що аналіз п.1-2 постанови КМУ №168 свідчить про те, що додаткова винагорода підлягає виплаті військовослужбовцям у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а також військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. При цьому у період, який охоплює час перебування військовослужбовця у відпустці для лікування, приписи постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000грн. винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 19.02.2026 у справі №360/1960/22, від 30.05.2025 у справі №380/27432/23.
Тобто, наявність довідки ВЛК має місце у випадку отримання додаткової винагороди за час перебування військовослужбовця у відпустці для лікування, після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Натомість, у даній справі вирішується питання щодо права позивача на додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні. 
Стосовно доводів апеляційної скарги, що у спірні періоди позивач перебував на лікуванні за наслідками забою/компресійного перелому поперекового відділу хребта L1. При цьому, захворювання «компресійний перелом тіла L1 хребця» отримано позивачем до моменту отриманого поранення 11.03.2024 під час захисту Батьківщини, про що свідчить медична виписка за період з 26.09.2023 по 16.10.2023, відповідно відсутнє право на отримання додаткової винагороди, слід зазначити наступне.
Так, дійсно, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1058 ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» позивач у період з 26.09.2023 по 16.10.2023 перебував на лікуванні з діагнозом, зокрема: компресійного перелому тіла L1. /а.с.40/
Однак, вказаний медичний висновок не спростовує того факту, що у періоди з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025 позивач проходив лікування у зв`язку з отриманою 11.03.2024 травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини. При цьому у структурі встановленого йому діагнозу (за наслідком отриманого травмування) наявний закритий компресійний перелом тіла L1 хребця, про свідчить довідка ВЛК №876 від 14.07.2025, яка є чинною не скасована у судовому порядку. 
Стосовно обраного захисту порушеного права позивача, судова колегія зазначає, що відповідач не заперечує факту невиплати позивачу додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні у спірні періоди. Крім того, як зазначалось вище, відповідно до рішення комісії по виплаті додаткової грошової винагороди військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 НГУ від 05.05.2025 №5, питання щодо виплати ОСОБА_1 сум додаткової винагороди за спірні періоди буде вирішуватись після надання довідки ВЛК про встановлення причинно-наслідкового зв`язку травми з проходженням стаціонарного лікування. Вказані обставини додатково підтверджують, що з боку відповідача не здійснювалось нарахувань будь-яких грошових сум.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі до 100000грн. за період перебування останнього на стаціонарному лікуванні з 13.01.2025 по 06.02.2025, з 20.02.2025 по 04.03.2025, з 02.04.2025 по 30.04.2025.
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому у відповідності до ст.316 КАС України не вбачає підстав для його скасування.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 січня 2026 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.
Суддя-доповідач | | А.В. Крусян
Судді | | С.В. Дегтярьова   О.В. Яковлєв